# Лорелей. Переклад

Андрей Гапчин

розум╕ю я, що це таке,

╤ сумно, й н╕ч без сн╕в

╤ з голови н╕як не йде

Та казка давн╕х дн╕в

Холодом в╕╓ ╕ сутен╕╓,

Заледве тече повз Рейн

Вершина гори жевр╕╓

В пром╕нн╕, що лишив день.

Сидить на вершин╕ д╕вчина

Прекрасна, й не уявити,

Греб╕нь в волосс╕ згубила,

Волосся ж з золота лите.

╤ п╕снею в серце лине

Над р╕чкою вдалеч╕нь

Рибалка враз весла кине,

Життя - лиш примарна т╕нь

Не пом╕ча╓ безжал╕сних риф╕в

Т╕льки ╖╖, т╕льки мелод╕ю скель

╤ плинуть за ним хвил╕ тих╕

╤ душу несуть Лорелей.