# рос╕йська ╕нтел╕генц╕я

Валерий Анатольевич Коростов

Серце кулю ц╕лу╓,

молоде ╕ гаряче серце.

А Кащей в п╕дземелл╕ пиру╓,

доки молодь стина╓ться в герц╕


з його в╕йськом, його к╕стяками,

що нал╕зли з гроб╕в на Вкра╖ну!

Страшна битва... Прийшла смерть за нами,

але битимемось до загину.


Як в москов╕╖ з краю до краю,

у Каще╓в╕м краю, багато

тр╕пач╕в та пов╕й - добре знаю,

бо ж навчався там. Н╕бито вата,


наповза╓ на оч╕ та вуха

тая мова, "велика й могуча",

╕ виснажу╓ м╕зки посуха,

незр╕внянна, облудна, тр╕скуча.


╤ п...дять вони вс╕, доки поряд

яничари рашистськ╕ вбивають;

одне одному дозами колять

геро╖н словес╕в, промовляють


п╕д гор╕лочку до посин╕ння -

цим зак╕нчу╓ться ╖хня участь

у двобо╖. Слиняве лушпиння

з вуст "гуманних" зл╕та╓. Палюча


сов╕сть ╖хн╕й басейн омина╓,

бо забруднитись греба╓ в ньому.

Кожен з них невимовно стражда╓,

але зна╓: кацапському дому


треба так, щоб гор╕в поряд ╕нший,

необх╕дно, зал╕зно, ╕ крапка.

Кожен з них ╕ чита╓, ╕ пише,

в мертвих петлях шизо╖дна бабка!


28.07.2022.