# Герой

Марина Чиянова

Герой антиутоп╕чно╖ прози

Та сучасно╖ новинно╖ хрон╕ки

Хова╓ свою т╕нь

У книжков╕й крамниц╕.


У сумирност╕ статики,

П╕д сурмами часу,

З насурмленими очима


Вона чита╓ його б╕ограф╕╖ -

Спочатку оф╕ц╕йну,

Пот╕м неоф╕ц╕йну,

А пот╕м бульварно-вульгарно-критичну.


Т╕нь колиха╓ться в╕д в╕тру

В химерн╕м танц╕,

Поки в╕н вершить сво╖ подвиги.


Краса вчинк╕в

Та загадкова безд╕яльн╕сть.


Т╕нь, що, гортаючи стор╕нки,

Роздмуху╓ ворожнечу

Та вигаду╓ для нього нов╕ легенди,

А пот╕м, покидаючи крамницю щовечора,

Лиша╓ на стол╕ ╕кебану

З книг.


В╕н дивиться в св╕тле майбутн╓,

У майбутнього в╕д його погляду

Стигми та оп╕ки,

А т╕нь занотову╓,

Ск╕льки раз╕в в╕н сьогодн╕ посм╕хався.


Т╕нь також може думати про нього негативно-╕рон╕чно-критично,

Але в╕н н╕коли не позбудеться ╖╖,

Бо у в╕ках закарбована

Його одв╕чно геро╖чна природа


Та м╕нлив╕сть т╕н╕,

Яка нагаду╓ л╕л╕ю Бурбон╕в.


Сумна правда поляга╓ в тому, що геро╖ завжди намагаються

В╕дкидати сво╖ т╕н╕ якомога дал╕.