# VesmÍrnÝ Sssr A UpÍri

Олег Павлович Рыбаченко

Na konci dvacátého třetího století se na čtvrté planetě hvězdy Sirius nachází pionýrský tábor "Burevestnik". SSSR se stal hvězdnou říší a v ní byl vybudován komunismus. Lidstvo se šíří po celé galaxii. A co víc, výskyt upírů v technologicky vyspělém táboře budoucnosti je nečekaný. Za tím, jak se ukázalo, je civilizace soutěžící s lidstvem z jiné galaxie. Valerka, Leva, Slava a Marinka - průkopníci galaktické éry SSSR, se stávají upíry a zažívají nebývalá, jasná a vzrušující dobrodružství.

VESMÍRNÝ SSSR A UPÍRI

ANOTACE

Na konci dvacátého třetího století se na čtvrté planetě hvězdy Sirius nachází pionýrský tábor "Burevestnik". SSSR se stal hvězdnou říší a v ní byl vybudován komunismus. Lidstvo se šíří po celé galaxii. A co víc, výskyt upírů v technologicky vyspělém táboře budoucnosti je nečekaný. Za tím, jak se ukázalo, je civilizace soutěžící s lidstvem z jiné galaxie. Valerka, Leva, Slava a Marinka - průkopníci galaktické éry SSSR, se stávají upíry a zažívají nebývalá, jasná a vzrušující dobrodružství.

PROLOG

Valerka Lagunov uháněla přes oranžové palmy a fialové kapradiny, které pokrývaly povrch parku poblíž Burevestniku. Chlapec létal jako legendární Peter Pan. Na sobě měl jen krátké šortky, třpytící se barevnými kamínky a nebyla vidět žádná létající zařízení. Na holém, svalnatém krku zářila červená kravata s rubíny. Usmál se s perleťovými zuby jiskřícími proti obrovské fialové hvězdě Siriusovi. Trup mladého leninisty byl obložen dlaždicemi reliéfu a velmi krásnými svaly.

Na pozemské poměry bylo velmi horko. Je zde takové silné lokální Slunce, které dává mnohem více tepla, ultrafialového a dalšího záření. Valerka byl opálený do černa, ale vlasy měl naopak světlé, jako přezrálá pšenice, stejně jako obočí.

Chlapec letěl, teď udělal smyčku, teď kroužil poblíž stromů, které vypadaly jako kytara s různobarevnými strunami trčícími ze země.

Pak se vrhl kolem šarlatového květu se žlutými skvrnami. Tento masožravý zástupce flóry zalomil okvětními lístky a téměř popadl chlapce za holou, kulatou patu.

Chlapec udělal nos na lidožravou květinu a zaštěbetal:

- Hrdinové jsou pronásledováni! Cizinec se vloupal dovnitř a nestíhá!

Nedaleko se objevil Leva. Je také svalnatý, opálený v krátkých lesklých šortkách, ale s měděně zrzavými vlasy. Pohledný chlapec, ale do konce třiadvacátého století už v lidstvu prakticky nezůstali žádní oškliví lidé. Leva se řítil kolem želvy velikosti dobré nádrže a diamantového granátu. Chlapec ji poškrábal holými podrážkami podél okrajů vzácného povlaku a zpíval:

- Nejsi ubohý hmyz, ale želva v diamantech!

Na její čokoládové pleti se vyjímala šarlatová kravata. Pouze paty bosého chlapce byly růžové a dlaně jeho rukou růžové, ale byl to skoro Papuánec.

Mrkl na Valerku a luskl prsty levé ruky. Objevil se hologram obřího křížence lva a krysy. A následoval ohlušující řev.

Hejno místních fialových a zelených opic se čtyřmi ocasy, stejně jako stádo kříženců žiraf s křídly vážek, se hnalo, vyděšené takovou, byť virtuální příšerou.

Ozval se smích. Dívka v krátké sukni a tenkém pruhu látky na hrudi křičela:

- Nebuďte tyran, chlapi! Antipulsarizace terorizuje zvířata.

Objevil se třetí chlapec s modrými kudrnatými vlasy.

S úsměvem řekl:

- Všechno bude kvazar , Marinko! Jenom se bavíme!

Dívka cvakala prsty holým, malým, opáleným chodidlem, ale s růžovou podrážkou. Záblesknul hologram velké plachetní bitevní lodi s mnoha děly a posádkou chlapců v pruhovaných uniformách na palubě. Mladí námořníci se usmáli a jejich boty se leskly leskem.

Plachty křižníku byly zdobeny nádhernými vzory, které zahrnovaly květiny, hory a krásné dívky. A pak se skutečně s rachotem v botách ozdobených ostruhami posázenými diamanty objevila nádherná dívka-kapitán v nataženém klobouku s pérem pokrytým drahokamy třpytivými jako hvězdy. Sundala si čelenku a odhalila vlasy barvy plátkového zlata. Uklonila se dívce a zavrčela:

- Co chceš, má princezno?

Slávka, tak se jmenoval ten kluk s modrými vlasy, se zasmála a odpověděla:

- Princezno! Víte, že v zemi Lenina a vítězného komunismu se každý chlapec v červené kravatě těší větší cti a úctě než nejzarytější car a velký císař!

Marinka se zachichotala, hologram okamžitě zmizel a odpověděla, nebo spíše zpívala:

Skrze bouře pro nás svítilo slunce svobody,

A velký Lenin nám osvětlil cestu...

Pozvedl lidi ke spravedlivé věci,

Iljič inspiroval vesmír, aby vzal vesmír!

. KAPITOLA Č. 1

SSSR se nezhroutil a nerozpadl. Naopak, komunismus zvítězil po celém světě. A Sovětský svaz se dále rozšiřoval, až se stal poslední republikou na planetě Zemi. Poté skončila éra rozděleného světa a začalo období velkého stvoření a expanze vesmíru.

Lidstvo se začalo rozvíjet a prosperovat. Zmizely války, hladomory, epidemie, medicína se stala téměř všemocnou. Bylo možné zlepšit genetiku lidí a nejstrašnější zlo pro lidstvo - stárnutí - bylo poraženo. Lidé se stali věčně mladými a krásnými. Vyřešily se i materiální problémy . Peníze zmizely a každý mohl dostávat podle svých potřeb.

Lidé se usadili po celé galaxii. Existuje však mnoho hvězd a planet. Byly objeveny dříve bezprecedentní zdroje energie. Fúze termokvarků je dva milionykrát silnější než termojaderná fúze a termopreonová fúze je čtyři bilionkrát silnější než proces fúze vodíkových jader.

Počítačová technologie se vyvinula, Hypernet a virtuální ultramatrix . Život se stal mnohem lepším a zábavnějším.

Ženy byly dokonce ušetřeny nutnosti rodit a rodit, to vše dělaly speciální kybernetické inkubátory. A díky tomu se všichni lidé bez výjimky stali ideálně krásnými a s nádhernými postavami. A nyní je několikanásobně více zástupců něžného pohlaví než silných zástupců. A jak úžasným a velkolepým se stal svět, ve kterém jsou z velké většiny věčně mladé a naprosto krásné dívky.

A to už byl skutečný ráj! A zástupci silnějšího pohlaví jsou stejně jako Apollo, i když individuální rozdíly byly zachovány. Rasy a národnosti se v sovětském vesmírném impériu stále více mísily, díky čemuž byli lidé ještě krásnější a dokonalejší.

Ráj komunismu a zdálo se, že všechny významné problémy již byly vyřešeny.

Při průzkumu vesmíru lidé zatím ve své galaxii nenarazili na jedinou více či méně rozvinutou civilizaci. A to mohlo být nejlepší.

Protože jsem nemusel s nikým bojovat. I když tam bylo mnoho planet plných flóry a fauny. Například Sirius měl sedm planet, které měly biologický život. Pravda, bez civilizace. A nejrozvinutějšími zvířaty se ukázali být kentauři z páté planety. Ale také ještě neměli nástroje a sbírali hůlky a hole, jen když museli zahájit zúčtování. Pravda, Kentauři měli inteligenci na úrovni šimpanzů a uměli mluvit lidskou řečí. Co opice nemohou dělat bez genetické modifikace.

Na čtvrté planetě, která byla velmi horká, s průměrnou teplotou 65 stupňů Celsia, byly formy života primitivní, i když některé ptáky bylo možné naučit mluvit. Flóra i fauna jsou bohaté. Byly zde založeny pionýrské tábory a děti sem ochotně létaly.

Třetí planeta byla ještě žhavější, ale také bohatá na místní život. A první dva jsou příliš blízko Siriovi, všechna voda se na nich vypařila a proteinové formy už nemohly existovat. Pátá planeta byla chladnější, ale stále teplejší než Země ve dvacátém století. A šestý měl průměrnou teplotu o pár stupňů nižší než na Zemi, když na něm klima ještě nebylo regulované.

Sedmá planeta byla o něco teplejší než Mars, ale také na ní byl život, i když řidší. Zbývající planety již neměly přirozený život, kromě nejjednodušších bakterií. Ale je tam spousta minerálů a mnoho dalšího.

Sirius je bohatý na planety - až dvanáct, a to je skvělé . Ostatní hvězdy nejsou s tímto darem tak štědré. Navíc ve středu galaxie, kde je příliš mnoho hvězd, dochází na planetách neustále ke kataklyzmatům a zemětřesením v důsledku pohybů přibližujících se a vzdalujících se hvězd.

Pravda, lidé se již pokusili vytvořit planety uměle z hvězdných částic. Nedostatek obyvatelného území tedy nehrozil.

Existovalo několik civilizací na úrovni vývoje starověkého Egypta a podobných lidí, kteří se lišili pouze tvarem uší. Byli jako rysi. Obě civilizace jsou mnohem starší než ty lidské, ale ve svém vývoji se zastavily.

A zajímavé je, že lidé zdejší povodně se mohli dožít až pěti set let a prakticky nestárli a muži si ani nenechali narůst kníry a vousy a zůstali vypadat jako teenageři. Sami lidé nazývali tyto elfy. Ano, jsou velmi krásné, hladké, kultivované, veselé, frivolní a dětinské. Typičtí skřítci z pohádek s věčným mládím daným unikátní genetikou, ale i v mysli ve stavu dětství a techniky zůstali na úrovni raného starověku. Elfové neměli ani katapulty nebo balisty, ale vůz zůstal na vrcholu dokonalosti.

Zároveň milovali stavbu pyramid a věřili v posmrtný život. Mimochodem, věda budoucnosti ukázala, že z člověka po fyzické smrti skutečně něco vychází, a to může být osobnost a paměť a hyperéterická složka. Takže věda měla nyní dva hlavní úkoly. Vytvořte hvězdné lodě schopné létat za galaxií a naučte se vzkřísit dávno mrtvé lidi. A především Lenin, který byl v galaktickém SSSR jako věčně živý Bůh!

Dokonce bylo otevřeno nové odpočítávání od narozenin Vladimíra Iljiče! A bylo to v pohodě.

Lidé byli znepokojeni skutečností, že v sousední galaxii existuje zjevná, technologicky velmi vyspělá civilizace, která dosud nenavázala kontakt s lidstvem. Ale ani ona neprojevila žádnou agresivitu.

A tak lidé našli věčné mládí, buňky v těle se mohly dělit donekonečna, což znamená ... Jen nebe, jen vítr, před námi jen radost! A lidstvo nemá čas spěchat!

Valerce Lagunovové a Leshce se Slávkou a Marinkou je teprve dvanáct let. Nemají tedy vůbec žádné starosti a potíže. Nyní jsou na prázdninách, které potrvají šest měsíců, a děti si v této době užijí jen zábavu a potěšení.

Nyní vytvářejí hologramy kliknutím na prsty na rukou a nohou. A divoce skáčou. Možná si myslíte, že postavy jsou úplně živé.

například opice King Kong a Tyrannosaurus rex. A boj a agresivní zábava šly s nimi. Doslova se roztrhají.

Marinka prskla a vypnula:

- Ne! Je to brutální a je tam krev. Takže musíte souhlasit, je to nemožné!

Leshka zavrtěl červenou hlavou na souhlas:

- Ano! Opravdu, to je příliš kruté!

A chlapec luskl nahými prsty. Objevil se obrázek krásně malovaného dortu s růžemi a dalšími exotickými květinami vyrobenými ze smetany, stejně jako perlové labutě a zlaté ryby se stříbrnými ploutvemi. Jak dojemně to vypadalo.

Chlapec z budoucnosti poznamenal:

-To je skvělé , ne?

Valerka s úsměvem odpověděla:

- Trochu dětinské, ale celkově to není špatné!

Slávka tweetovala:

Jíst dort není špatné, netřeba říkat,

Ale ještě lepší je pít čaj s medem!

A chlapec s modrými vlasy se zasmál.

Děti byly veselé a chtěly novou zábavu a zážitky.

Slávka to vzala a velkou rychlostí se točila a stříhala smyčky. Uvnitř chlapců byli malí nanoboti , kteří jim umožňovali velmi dobře létat. Navíc byli kluci téměř nazí. Ale jejich červené kravaty plnily několik funkcí současně.

Včetně poskytování počítačových obrazů a udržování kontaktu s Hypernetem .

Slávka se ocitla vedle křížence medúzy a krajty. A ubohé zvíře doslova roztočil. Dokonce i teplota se ještě zvýšila.

Létající chlapec zpíval:

Jak jsme žili v boji

A nebojí se smrti...

Takhle budeme od nynějška žít ty a já,

A ve výšinách hvězd,

A horské ticho...

Mořská vlna a divoký oheň,

A zuřivý a zuřivý oheň !

Levka se v odpověď otočila, také neuvěřitelnou rychlostí, a zaštěbetala:

Ve vesmíru je mnoho různých dveří,

Zuřící proudy zlé hyperplazmy...

V černém prostoru je moře trhlin,

Ale nyní jsou lidé silní Bohové!

Valerka se zamračila a poznamenala:

- Hyperplazma je síla! Spoléhá na to mnoho procesů.

Marinka zuřivě dodala:

- Stejně jako na hyperproudu !

A dívka vzala a uvolnila holografický pulsar holými prsty na nohou. A objevila se obrovská bitevní loď s palubami a kouřícími komíny

Levka poznamenal:

- To je retro - začátek dvacátého století!

Slávka také cvakla prsty u nohou a pak se na jeho boku objevil pásovec s lesklou, zlacenou zbrojí.

Chlapec zaštěbetal:

- Pojďme bojovat!

Valerka taky prskala. Ale přišel s mnohem chladnější, modernější a sofistikovanější lodí.

Pioneer Boy poznamenal:

- Pokud chceš bojovat, udělej to s hudbou!

Levko také reprodukoval svůj vlastní dreadnought a promluvil:

- Ne, budeme bojovat s hyperquasarovou hudbou!

A všechny čtyři lodě na sebe spustily virtuální palbu. Tak moc, že to bylo ohlušující.

Děti tleskaly rukama a nohama, točily se a s vyceňováním zubů společně zpívaly:

Jsme děti vesmíru velké éry,

Světlý komunismus už byl vybudován...

Lidové záležitosti , věřte mi, nejsou vůbec špatné,

Pojďme spěchat nahoru a ne na vteřinu dolů!


My pionýři chrlí hyperplazmu,

Super počítač přímo v naší kravatě...

A roboti dětí poslouchají rozkazy,

Schopný udělat ultra v tuto hodinu!


My, průkopníci, jsme velmi, víme, věřte mi, skvělí,

Letěli jsme na samé okraje galaxií...

A i teď jsou naše nohy úplně holé ,

Jsou schopni porazit víc než jen vrabce!


Všechno bude tak dokonalé a kvazarové ,

Něco, co ve vesmíru prostě nenajdete...

Uděláme to, věřte mi, tak pulsárně ,

Kluci a já jsme na cestě!


SSSR je nyní obrovský, miliony

Obsahuje hvězdy a radostné planety...

Jsou za námi legie komunistů,

Neznáme utrpení a potíže!


Jsme schopni vytvořit jakýkoli zázrak,

A vydej z prstu teoplazmatický pulsar...

V dávné minulosti všichni bohové a zlý Jidáš,

A teď máme Boží dar!


Ať jsou v novém světě průkopníci,

V krásném těle, plném lásky...

Vybudujeme komunismus na jakékoli planetě,

A noční můry nuly nebudou fungovat!


Vladimír Iljič nám dá inspiraci,

A budeme zpívat slavíkovou píseň ...

Chytíš šťastný okamžik,

A člověk nemůže zemřít!


A věřte mi, teď budou kvasary naše,

V celém vesmíru je rudý komunismus...

na zlo a noční můry ,

Ukažme průkopnický altruismus!


Tady jsou hvězdné lodě, které se rychle řítí k obloze,

Jsou chladnější než jaderné střely...

A děti, víte, piloti plazmových světel ,

mohou zabrat i parkety!


Zatímco odpočíváme na planetě,

A Sirius je naše drahá hvězda...

SSSR bude světlým rájem pro každého,

A Lenin září navždy!

Děti zpívaly s velkým citem a nadšením. A jejich hlasy jsou tak zvonivé a duhové, jako zvonění zvonů.

A bitevní lodě ve virtuální bitvě se nadále navzájem zasypávají granáty.

Krásné dívky v pruhovaných bikinách spěchají po palubách. Jsou opálení a bosí. A jejich vlasy se třpytí jako plátkové zlato, platina, stříbro, safír, rubín, smaragd. Sama děvčata jsou moc krásná, při běhu pod bronzovou kůží válečníků se válejí koule svalů.

Marinka se zachichotala a poznamenala:

- Tyhle holky jsou prostě super!

Valerka poznamenala:

- Ano, jsou vyvinuté a zakřivené. Prostě top třída!

Dívky si při běhu skutečně hrají s vlnícími se vlnami svých břišních svalů. Tohle jsou fakt super krásky .

Levka dává rozkazy. A dívky nabíjejí hlavně. A dělají to rychlými a ladnými pohyby.

Valerka přepne zbraně do režimu nucené střelby. A ta strana, kam se vkládají mušle, skutečně svítí.

Kluci slastí kvílí a tleskají rukama a užijí si spoustu legrace.

Slávka se chichotá a křičí:

- Hyperpulsar dívky!

Válečníci opravdu kvičí jako prasata. Zde se bitva odehrává se skvělými speciálními efekty. A granáty explodují a vzplanou ve vzduchu jako ohňostroj. Toto je skutečně nejvyšší třída.

Valerka s úsměvem tweetovala:

- To je ono, zhrouťte se na stranu nepřítele, střílejte zbraněmi prorážejícími brnění .

A skutečně , ocel a velký kov se zhroutily. A strany hoří. A holé paty dívek olizují rudé plameny. A bojovníci křičí, bolí je popáleniny.

Marinka se zašklebila a předla:

- To je příliš kruté. Možná bychom mohli zkusit soft verzi?

Valerka přikývl jasnou hlavou na jeho svalnatém krku:

- Zkusme to!

A z ústí zbraní, které se nabíjely a z nichž střílely nádherné dívky v bikinách, létaly sladkosti, čokolády, lízátka a dražé.

Slávka si olízl rty a poznamenal:

- Lahodné! Taky jsem chtěl něco sníst.

Valerka navrhla:

- Pojďme si objednat zmrzlinu online!

Děti se nehádaly, ale cvakaly holými prsty k sobě a vyslaly telepatický rozkaz.

A pak se přímo před nimi objevily křišťálové stoly a na nich zlaté sklenice na víno s různými druhy zmrzliny. Jedná se o okamžité doručení do jakéhokoli místa v SSSR přes Hypernet a zcela zdarma.

Levka vzal a nabral lžící zlatou zmrzlinu se vzory a zaštěbetal:

- To je vynikající !

Slávka si také vzala lžíci růžové zmrzliny s rozinkami a slastně mu ji strčila do pusy. Žvýkal to a chlapec zpíval:

To je opravdu skvělý zázrak,

Zmrzlina, která roste v SSSR ...

Vy chlapci nepotřebujete stavět velblouda,

Aby už nebyly žaludeční potíže!

Valerka nabírala zmrzlinu z různých opodál stojících sklenic. Míchal to a zpíval:

Tohle mají jíst děti

Zářivá zmrzlina ve třídě...

A budeme to jíst s radostí,

Porazíme zlé stvoření v bitvě!

Marinka se zasmála a blýskla zuby. Krásné dívky na hologramech pásovců po sobě také začaly házet zmrzlinové skleničky. A vypadalo to legračně. Zvlášť když kradli v bikinách a umazali se v pestrobarevné zmrzlině všeho druhu. A vypadalo to tak vtipně a rozkošně.

Slávka tweetovala:

Svět by se měl bát průkopníků

Zážitků vojáků je nespočet...

Kluci vždy věděli, jak bojovat

Rozdrtíme zlý svět, věřte mi, na zem!

Levka se zasmála a dodala:

- A celá země sledovala pionýry!

Děti začaly jíst zmrzlinu energetičtěji. A zvládli to s velkou energií. Marinka zakřičela:

Vidíš na obloze zatmění?

Ohromující symbol příboje...

znamení armagedonu,

Hejna kosmického vytí!

Valerka začala skákat a točit se a vrčela:

Avadone, kletba stoupá,

Avadone, totální smrt!

Avadon a mrtvé pluky,

Avadone, šílenec vede!

Hyperplazma!

Hyperplazma!

Marinka s úsměvem poznamenala, točila se a skákala do vzduchu:

- Avadone, to je démon Satana! Není to dobrá osobnost, bez ohledu na to, jak se na to díváte.

Levka se zachichotal a popadl zlatou lžičku holými prsty na nohou. Hodil zmrzlinu a srazil směs kiwi a kanárka. Nádherný hybridní pták havaroval, ale okamžitě vyskočil a začal se olizovat svým nečekaně dlouhým jazykem a krátkým stříbrným zobákem.

Marinka tweetovala:

- Vidíte, dokonce i ptáci milují zmrzlinu!

Sláva přikývl a zazpíval:

Každý chce jíst

Voják i námořník...

Každý si chce sednout

Abych trefil nikl!

poznamenal Levka, také hodil zmrzlinu na místního kobylku s dvanácti nohama a donutil ho setřást pestrobarevnou zmrzlinu s nečistotami.

- Ano, hmyz jsou naši menší bratři. Dříve se na Zemi množili komáři, ale nyní se všichni členovci stali dobrými a užitečnými!

Marinka se zasmála a zaštěbetala:

Je tolik dobrých kluků

Vlevo ležet na písku...

Shazují drobky kvarků,

V superpulsární výšce!

Děti to vlastně všechno velmi bavilo a bavilo. Milují taková nesmírně veselá a vtipná vystoupení.

Ale teď můžete vidět, že všechny čtyři bitevní lodě s dívkami hoří a hoří. A nad nimi se tyčí ohně, které plápolají všemi barvami duhy.

Levka tweetoval:

- Tohle je hyperplazmatický oheň. Dokonce ani Zeus Thunderer to nedokáže reprodukovat!

Marinka se zachichotala a holými prsty na nohou reprodukovala další obrat své obrovské lodi. A málem se dokonce srazil s ostatními. Ozvala se pěnová a smaragdová vlna, která jako by vystříkla ze sklenice šampaňského.

Dívka poznamenala:

- Válka je úžasná zábava, ale zároveň ta nejhorší dovolená. Není to moc příjemné, zvláště když se bojovalo ve dvacátém a jednadvacátém století a všechno se otřásalo a na stíhačky pršely úlomky a planoucí značky.

Slávka poznamenala:

- Ohňostroje nejsou nic. Mnohem horší je, když se válka odehrává v zimě. A pionýři, chlapci a dívky, bojují bosí a v šortkách proti Tygrům a Panterům, kteří se blíží k jejich pozicím.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- A běhat naboso ve sněhu je dokonce hezké. Vznikají tak ostré a jedinečné pocity, že je to prostě super!

Levka s úsměvem přikývl a potvrdil:

- A stopy bosých nohou ve sněhu jsou tak krásné. Můžete s nimi vyskládat celý ornament. Pamatuji si, že když jsme byli na jižním pólu, byla tam celá ledová zóna s mrazy. A na pozadí věčného léta, kterým je zbytek planety Země, je to prostě super!

Marinka přikývla a zaštěbetala:

- Ano, toto lze nyní reprodukovat.

A dívka cvakla nahými prsty u nohou. A hned na hořící pásovce dopadaly sněhové vločky. Tohle je opravdu nějaký zázrak. Nedávno bitva v tropech s bosými dívkami v bikinách. A teď opravdu sněží. A to je třeba poznamenat, že je tak skvělé a jedinečné.

Na palubách, kde bojovaly krásné námořníky, se objevil mráz. A doslova to pokrylo povrch. A velkolepí válečníci na něm zanechali své bosé, půvabné stopy. A vypadalo to tak báječně a rozkošně, že pionýrští chlapci sténali.

Marinka poznamenala se sladkým, dětským úsměvem:

- Válka s hologramy vypadá legračně. Ale to už je dávno minulá doba. A teď tam bude něco agresivního...

Atomová bomba skutečně explodovala a vzplanula oslepujícím zábleskem tisíců fotografických blesků . Zde skutečně začala demontáž hořících děl. A hořící kapky létají různými směry.

A šplouchá to neodolatelně a extrémně prudce. To je opravdu neuvěřitelný oheň. A sloupy plamenů stoupající nad komíny a zápas pásovců.

Valerka svým sladkým a mírumilovným pohledem poznamenal:

- Ničení je vášeň, ale my máme jinou sílu!

Terminátor chlapec vezme a dupne bosou nohou.

A pionýři znovu tleskají.

A jak to může dětská duše nevzít a nezpívat? Něco tak zvláštního a opravdu skvělého. A pionýři to vzali a zpívali:

Ve vesmíru je mnoho různých dveří,

Zlá hyperplazma zuří proudy!

Vědění dalo mnoho vodítek,

Byli jsme lidé a teď jsme bohové!


Na hvězdných lodích spěcháme přes vlny,

Kvarky pění v éterových vírech!

Co předám svým potomkům?

Děti jiného, bouřlivého světa!


Teplé vakuum zahřeje srdce,

Hvězdy kolem jsou jako tváře milenců!

Sloužíme pokroku, není konec,

A na Zemi javory jemně šustí!


Kam vkročíme, tam Rus kvete,

Hřmění bitev je hudbou života!

Pusťme se směle do nové kampaně,

Služme posvátně věčné vlasti!


Ano, budou oběti, vesmír je drsný,

Mnoho různých druhů a ras!

je příliš rozlehlá ,

Večer přítel, ale ráno zrádce!


Ale pro Rusko neexistují žádné překážky,

Každý ví: ruský duch je síla!

Ani gehenna, ani peklo tě nevyděsí,

Hrob tě neuvězní ani ve smrti!


Pouze maso může být zničeno,

Inu, duše věrně slouží vlasti!

Potíže a smutky, překonat všechno,

Musíme si utáhnout opasek!


Tak jsme porazili nepřátele,

My, lidstvo, jsme pupkem vesmíru!

Ta ohavnost se vrazí dovnitř, zasáhne ránu,

Jemnost, smutek a vzlyky nám nesedí!


Pro nás se prostor stal jako nádvoří,

Rychlý let mezi hvězdami je jako procházka!

Přestože nebeský koberec je neomezený,

Můžeme to přetvořit - žádná sranda!

Když kluci zazpívali, vypnuli hologramy s námořní bitvou. Místo něj už děvčata bojovala s nesčetnou armádou modernější doby. Někde na začátku jednadvacátého století.

Ale válečníci používali blesky, které létaly z dlouhých, šarlatově natřených nehtů. A nádrže se doslova roztavily. Bojové soupravy v nich explodovaly a úlomky se rozlétly daleko do stran.

Ale pak se nádrž roztavila a začala vyrůstat do jasného růžového keře. Nejprve ta auta, která se pod bleskem roztavila jako první, a pak všechna ostatní. A pučící rostliny kvetly v bujných barvách. Zpočátku to byla jen růžová poupata. Pak ale místo nich začaly růst dorty a čokolády.

A takových nádrží, ze kterých se staly křoví s chutnými věcmi, byl celý háj.

A nahoře létala letadla. Ale jejich dívky je proměnily vlnami kouzelných mečů všelijaké chutné věci. Zejména perníčky, pudinkové dorty, čokoládové donuty, marshmallows, marmelády a další věci jsou velmi chutné a chutné. A když začala padat zmrzlina a různých druhů, ukázalo se, že je to prostě super.

A četné děti najednou začaly vyskakovat jako z podzemí. A se vztekem a nadšením zaútočili na nespočet lahůdek .

Kolem se mihly holé růžové podpatky chlapců a dívek.

Útočný atentátník se na ně pokusil vypálit dar anihilace smrtící silou.

Ale bojovnice cvakla nahými prsty. A mohutné auto se rozpadalo na lízátka, čokoládové tyčinky a kousky dortu se smetanou.

A několik raket v letu rozptýlených do mnoha lahví s jasnými etiketami, nálepkami a dětskými nápoji.

Tohle byla skutečně největší třída pohádkových proměn.

Děti popadly sladké a aromatické nápoje a pily přímo z hrdla. Co dělali s velkou chutí.

Valerka štěbetala, vyceňovala mléčné zuby a zpívala:

Naše děti jsou prostě nejlepší

Dokážou ulomit rohy mutantů...

Budeme slavit, věřte mi, úspěch,

Sbírání obrů vesmíru!

Čtyři agresivní a Božští válečníci jako vždy v plamenech. A jejich hrdá a impozantní jména blikají nad krásami.

A tak Elena zaútočí jako první. Mává svými kouzelnými meči. A tak se orkské tanky s dračími hlavami na věžích promění ve velmi chutné, obrovské tlusté krůty s přílohou.

A pak dívka demiurg zasáhne letadla pulsary svými šarlatovými nehty. A letadla se proměnila v obrovské klobásy se sýrem, houbami a jinými náplněmi a začala přistávat.

A pak dívka vypustila blesky z pupíku a kouzla pomocí holých prstů na nohou.

A z vrtulníků se již staly velmi chutné saltesony .

Do bitvy ale vstupuje dcera Bílého boha Zoya. Její švihy jejích mečů proměňují tanky v lahodné dorty pokryté čokoládou a krémy, stejně jako růže.

A také růže používala magickou plazmu na letadlech Orsha s tygřími hlavami a karmínovými nehty. A začaly se proměňovat v bonbóny s velmi chutnou a aromatickou náplní. A všechno se ukázalo jako chutné a chutné. A v obrovských bonbonech nechybí ani skvostný likér.

Ale když dcera Bílého Boha použila své holé, vyřezávané nohy a speciální typy blesků z pupíku, pak se vrtulníky diktátora Grobofutina proměnily v takové lesklé bonbóny a pudinkové dorty.

Zoya to vzala a zazpívala:

- Dívky mají dělat dobré věci ,

Je dokonce sladší než zmrzlina!

pomocí mečů přetvářet tanky Orsha v něco lahodného. V tomto případě šlo o obrovské porce zmrzliny ve zlatých sklenicích. A s ananasem, marmeládou a něčím velmi chutným, včetně kokosů.

A když dívka, dcera Černoboga, utrhla své magické pulsary z rubínových nehtů svých půvabných rukou, pak se letadla konfederace Trolltish a Orkshi proměnila v takové lahodné pudinkové oplatky s medem .

A pak černobogský válečník použil jak blesky z pupíku, tak holé prsty u nohou.

A opět takové úžasné kulinářské produkty, včetně čokoládových donutů a nových druhů zmrzlin.

A jak krásně voní. Jak dobře dívky připravily různé věci.

Victoria zpívala:

- Jsem čokoládový zajíček

Jsem něžný bastard ...

Holka, víš, nebuď šmejd,

Zničí vás na sto procent!

A mrkla svýma smaragdovýma očima. A má tak úžasné kouzlo.

A pak Naděžda použila své meče. Zde měl Orkostan a trollská říše mnoho vojáků a zažívali různé proměny. A nyní se nádrže proměnily v mořské plody, zejména jesetera s přílohou a vybrané pistácie.

A pak ji z jahodových nehtů zasáhla magická energie. A tak to všechno šlo. Letadla se začala měnit v chobotnice v omáčce, velmi dobře vycpané. A s lahodnou náplní.

A pak byly použity bosé prsty půvabných nohou dívky, dcery Peruna, a z pupku udeřily vybrané a jedinečné blesky supermagické tsunami .

A helikoptéry i obyčejní vojáci létali v podobě ryb a uzených mas s těmi nejkvalitnějšími dary z moře.

Naděžda to vzala a zazpívala:

- V modrém moři, v bílé pěně,

Kde zuří hurikány...

Byl jsem úplně pryč

Dobývání zemí prsy!

A pak dívky začaly pískat a vojáci orkšské armády se podle jejich zvuků začali proměňovat v krásné květiny nebo ve velmi chutné bonbóny s jasným obalem a sladkou náplní. A je tak krásné proměnit stroje smrti v něco, co děti tak milují.

A všechny trollí jednotky poblíž Grozariupolu se proměnily v něco chutného, chutného a sladkého.

A válečníci se znovu pohnou, připraveni na tvrdohlavý a brutální boj.

I když mají dobrou náladu.

Dívky se tak ocitly na okraji Slavavmorgy , kde se odehrávaly urputné boje. Oni, tito čtyři, jsou samozřejmě připraveni setkat se s armádou diktátora Grobofutina s otevřenou truhlou.

Z šarlatového nehtu Eleniny pravé ruky vylétly skvrny magické plazmy. Letěly vzduchem a dopadaly na tanky Orků a Trollů . A začali se znovu proměňovat. Měly podobu zlatých pokrmů s přepychovými saláty, včetně ananasu a chobotnice.

Velmi chutné pokrmy.

A když se Zoya vysrala ze svých karmínových bradavek, vojáci skřetí armády se proměnili v bonbóny. A sladkosti s čokoládou a světlými obaly. Jaké lahodné dobroty.

Ale Victoria se vzdala rubínových nehtů své pravé ruky. A přišly magické, magické vlny. A z chladných letadel se staly velmi chutné čokolády. A jsou pokryty smetanou a kondenzovaným mlékem. Jak přistávají, alobal se třpytí a med se leskne.

Victoria zpívala:

- Zkuste to, je to velmi chutné.

Tato jídla nejsou zelí!

Naděžda také bojuje s divokou zuřivostí. Je to bojovnice extrémně bojovného designu. A má kolosální přístup.

A jahodové měsíčky zase vyhazují něco velmi světlého a svůdného.

A tak se z vrtulníků staly velké, lahodné koblihy a dorty. Navíc pudinkový a čokoládový a s plátky ananasu. Taková velkolepá díla kulinářského umění.

Naděžda to vzala a zazpívala:

- panny jsou hrdé na své předky,

Vzácní cukráři...

Šarlatové bradavky jsou zbité,

Narozen z nějakého důvodu!

Tahle holka je prostě skvělá. A holými prsty na nohou reprodukují magické skvrny. Výsledky tohoto produktu jsou velmi lákavé. Bojová vozidla pěchoty se promění v taková luxusní s květinami, jako jsou vlčí máky, koláče, velmi sladcí a zářiví kohouti a ryby.

A pak se místo motorkářů a pěšáků trollské armády objevily velmi krásné čokoládové tyčinky. A jsou pokryty čokoládovou kůrou a medem. A všechno je tak šťavnaté a chutné. Moc krásné a s kresbami.

Ne, něčemu takovému se nedá odolat. Tyhle holky jsou super.

A mají tak svalnaté nohy s nenapodobitelnou grácií.

A opálená a kůže se leskne jako bronz. Všechno vypadá skvěle. S hojností krve, která teče v potocích. A krev se promění ve smetanu, kondenzované mléko, tekutou čokoládu a další lahodné věci. A všechno je tu tak voňavé, šťavnaté, sladké.

A děti běží a blýskají svými holými, kulatými, růžovými podpatky. Jsou prostě skvělé.

A zpívají, vyceňují zuby:

Je zábavné spolu chodit

Přes rozlohy, přes rozlohy,

Přes volná prostranství!

A hodovat úspěšně,

Přátelský sbor, přátelský sbor!

A armáda diktátora Grobofutina se začala proměňovat v něco extrémně chutného a bolestně chutného. A to je skvělé .

Elena poznamenala a spustila další magickou skvrnu bosou nohou:

- Přesto můžeme nakrmit všechny hladové!

Victoria se zachichotala, vrhla dárek na holou patu a řekla:

-Nech mě ztloustnout jako sud,

Nenech mě projít dveřmi...

Jsem Černobog, věř mi, dcero,

Ať se nit života nepřeruší!

Zoya s úsměvem přikývla:

- To je skvělé!

Jeden chlapec vlezl do kondenzovaného mléka bosýma nohama.

A tohle už není vtipné. Jeho dětské podrážky byly otištěny. A tohle

ukázalo se to být velmi skvělé . Chlapec to vzal a zpíval:

- Kondenzované mléko, kondenzované mléko, kondenzované mléko,

zemře Führer, plešatý ďábel ...

Dívka, dívka, dívka,

Prašti orka do boku!

Ano, je to opravdu velmi zábavné a cool.

Naděžda zpívala, vyceňovala zuby v úsměvu a znovu s holými prsty u nohou a spouštěla ohnivé a magické víry.

Hope řekla:

- Proměňte holohlavého Fuhrera v temnotu,

Hoďte toho odporného válečného trolla do vězení ...

Vezměte ty chlupaté a gang do vězení,

Roztrháme škůdce jako piják!

Dívky to vzaly, daly si holé prsty do úst a pískaly. A poslední vojáci a jednotky orkských obrněných vozidel se začali proměňovat v exotické kulinářské produkty nebo ve sladkou aromatickou zmrzlinu ve zlatých sklenicích. Takhle krásně vypadá a způsobuje příval slin.

Elena to vzala a zpívala:

Ty holohlavý Führere, dítě Satanovo,

A lidé z Elfie jsou synové Svaroga...

Ty zlý uzurpátore zničil zemi,

Ano, vezmi tě do propasti, plešatý vandale!

Zoya s tím ochotně souhlasila:

- Sláva Velkému elfovi bez holohlavého Fuhrera!

Victoria se zachichotala a poznamenala:

- Ano, to by bylo skvělé! Je čas rozdrtit Führera na prášek!

Naděžda to vzala a zavrčela:

- Budou nová staletí,

Dojde k výměně generací...

Zabijte toho blázna

Rusové zase potřebují Lenina!

Dívky se tedy znovu přestěhovaly, tentokrát do regionu Solntsefey . Bitvy tam jsou velmi krvavé. Diktátor zahájil ofenzívu orkšíské armády. A jeho jednotky uvízly v těsné obraně. Bitvy jsou urputné.

A tak čtyři krásky vzlétly do vzduchu. A cvakla holými prsty k sobě. A znovu přes orkské jednotky létají magické skvrny . A impozantní tanky s dlouhými sudy se proměňují v tak luxusní dorty pokryté smetanou, čokoládou a nasáklé rumem, že je zdobí barevné kresby. To se hned vrhněte na ně a jezte. Všechno je prostě skvělé.

A z vojáků se stanou koblihy pokryté moučkovým cukrem.

Victoria zpívala:

- Vojáčci, vojáčci, vojáčci,

Roztrháme své nepřátele na kusy!

Zoya vypustila proudy magické plazmy z karmínových nehtů své pravé ruky a proměnila tanky orkšíské armády v košíky s bagely, tvarohovými koláči a perníkem. A vyšlo to skvěle .

A diktátorova letadla se proměnila v balíčky zmrzliny v pestrobarevné a velmi barevné fólii. A obrázky se třpytily a všechno vypadalo úžasně.

A tato zmrzlina, je třeba poznamenat, je vynikající a jsou v ní rozinky, ořechy a čokoláda. Objevily se takové lahůdky. Všechno je zde velmi chutné .

A helikoptéry se vlivem rubínových nehtů Viktorie, této hravé dcery Černoboha, staly tučnými kotletami nebo kebaby na zlatých špízích se šťavnatým masem.

Budete souhlasit, že je to skvělé .

Naděžda to dokonce vzala a přidala z pupíku. A nyní se jednotky Orkostanu začaly proměňovat ve velmi chutné, pozlacené a platinové ústřice as vejci Faberge.

To vše bylo mimořádně chutné s kořením a různými omáčkami a dochucovadly.

Dívky měly skvělou párty. A vojáci armády Orkshi se proměnili ve velmi chutné bonbóny, včetně těch s koňakem a likérem. A měly velmi krásné formy, aby se daly snáze jíst.

Elena mrkla na své přátele a zeptala se:

- Jíme dobře?

Zoya potvrdila:

- Velmi dobře!

A všechny čtyři dívky vypustí blesky magie ze svých nahých, růžových, půvabně klenutých podpatků. A objevily se celé hory sladkostí, lízátek a balení zmrzliny.

to všechno skvěle dopadlo. Takové svátky se dají slavit.

Dívky, dcery bohů Demiurga, proměnily všechny orkské jednotky v oblastech Solntsefey a Gnomolun v různé druhy báječných a mimořádně chutných, slinných kulinářských produktů. Které, musím říct, jsou prostě skvělé.

Hobitů také potřebuje být vyčištěna od trollů a orků . A pak jsou dívky zpět v akci.

Samozřejmě jejich šarlatová, barva přezrálých jahod, nehty obou rukou jsou jejich zbraní číslo jedna. A bojovníci předvádějí svou nejvyšší akrobacii a uvolňují magické skvrny z dívčiny nahé dlaně. A létají jako proudy okvětních lístků.

A z vojáků promění buď zlaté sklenice zmrzliny nebo šťavnaté pečeně. Například z letadel se stávají smažené labutě s jablky a pomeranči na boku. A hypersonické střely se promění ve vafle s čokoládou, kokosy, mangem a kousky ananasu. Takové úžasné chutné věci.

Vojáci trollí a orkské armády se také stávají bujnými keři skládajícími se z nebeských, tak nádherných, barevných květin. Nebo se promění v cukroví či zmrzlinu. A vždy s výbornou náplní a pistáciemi a dalšími cool outfity .

A jaké koláče vzniknou, jsou chladnější než Napoleon. Všechno je skvělé a úžasné. A růže jsou natřeny krémem, všech barev spektra.

Jak se všechno stalo velkolepým. A vůně zde opravdu lechtá vaše nosní dírky. A jedinečné vůně.

Nechybí ani proměny vojáků v čokoládové figurky ve tvaru různých zvířátek . A tady jsou zajíci, vlci, veverky a medvědi a další nejchutnější a nejlepší věci.

Victoria zpívala:

Bylo mi řečeno, že to není dcera Černoboga,

Jen moje zlatíčko a můj králíček...

Lidé, nebuďte na dívku přísní,

Faktura byla vystavena - naběhla pokuta!

Zoya s úsměvem přikývla a znovu proměnila orkské střely ve velmi chutné a sladké bonbóny:

- Děkuji, Bílý Bože,

Na tak sladký svět...

Aby plešatý Fuhrer zemřel ,

A slavíme svátek!

A bojovníci vyskočí a zkroutí své luxusní boky.

Zde na souši rozdrtili orčí armádu diktátora. Přesněji řečeno, proměnili prostředky ničení v něco chutného a krásného a ukázalo se to velmi cool.

A nyní válečníci odletěli k moři, aby zneškodnili flotilu trollemore . Mohou všechno.

Victoria během letu dokonce vzrušeně zpívala:

-Králové mohou všechno, králové mohou všechno,

A někdy rozhodují o osudu celé Země...

Ale nic neříkej, ožeň se z lásky,

Ani jeden, ani jeden král nemůže!

Ani jeden, ani jeden král nemůže!

Dívky jsou již nad Chervonotrollským mořem . A vznášeli se ve vzduchu. A holé dlaně rukou krásek v akci. A ze šarlatových nehtů vylétají vlny tsunami magické pozitivní energie. A orkský válečný křižník se okamžitě proměnil v obrovský pokrm v podobě sumce s přílohou na zlatém tácu posázeném diamanty. A skřetí námořníci se proměnili ve velké čokoládové bonbóny nebo balíčky zmrzliny s ananasem. A Zoya zase šoustala a další křižník měl podobu obrovského bidla a na něm byly koláče s čokoládou a lahve vybraného likéru.

Zoya to vzala a zazpívala s vyceněním zubů:

- Víno je známé svou vynikající chutí,

Sráží mocné muže z nohou!

Victoria cvakla nahými prsty a další orkská loď se proměnila v želvu s diamantovým krunýřem. A její maso bylo smícháno s krevetami a sušenkami. A z vojáků a námořníků se stali buď želé, nebo rozinky. Jak je to všechno chutné. A jsou tu vůně jako pečení jehněčího. No, třeba Naděžda proměnila orkský křižník na pečeného divočáka kolosální velikosti na platinovém tácu. A musím říct, že je to velmi chutné. A omáčka s kečupem je výborná.

. KAPITOLA Č. 2.

Marinka, která se na to dívala, se zasmála a poznamenala:

- Tohle je válka, prostě super!

Slávka poznamenala:

- Zní to příliš dětinsky. Proměňte nepřátelské vojáky v pamlsky.

Levka navrhl:

-Tak pojďme udělat něco vážnějšího!

Pionýrka zapištěla:

- A modernější!

Děti pionýrů jednohlasně zvolaly:

- Nová generace, vítr kvarků, daruj drobné, s obrovským darem!

Valerka se rozhodla podívat se na malý film s vesmírnou bitvou a bez rozmýšlení zapnula celý hologram.

Chlapi pískali a hleděli svýma smaragdovým a safírovýma očima na podivuhodnou podívanou sci-fi filmu.

Desítky, stovky tisíc hvězdných lodí šedě dýchajících členovců seřazených poblíž průhledné, zamračené roviny, kouřící mléčně růžovou mlhou s různobarevnými jiskrami, které tu a tam blikají.

Marinka poznamenala a mrkla svýma safírovýma očima:

- To je skutečně skutečný a obrazný zázrak!

Sláva se zachichotal a poznamenal:

- Koncept zázraku je relativní pojem. Lidé zatím ve vesmíru nebojovali.

Ve filmu civilizace komárů rozmístila své armády.

Jejich lodě byly zemí trochu bizarního tvaru a vypadaly jako strašidelné hlubinné ryby, mírně zploštělé tloušťkou vody a hustě poseté hrotitými děly a zakřivenými volanty a anténami různých vysílačů. Plavali dovnitř, jako dravci běžící ke kořisti, z různých směrů a snažili se prolomit perimetr složený z asteroidů speciálně upravených pro obranu. Kromě běžných dílů Robotamomatu byli přítomni žoldnéřští piráti. Jejich lodě se vyznačovaly svými okázalými tvary, obvykle děsivými, a jednotlivé hvězdné lodě vypadaly podivně a absurdně. Byla jim však přidělena vedlejší role. Nejimpozantnější zbraní byla nově vydaná vlajková bitevní loď, pýcha a krása flotily komárů. Ponorka svévole, připomínající gigantickou elektrickou rampu dlouhou dvě stě kilometrů, působí děsivým dojmem. To ještě nikdo nevěděl, tajemstvím bylo i pro generály proti komárům, že se připravuje test nové superzbraně. Pouze Marshal Bloodsucker- Hyper , poměrně velký exemplář komára, si je dobře vědom chystaného experimentu. Měl pomocníka, také členovce. Tlustá housenka roztáhla všech svých dvanáct nohou. Jeho hlas byl jako bzučení roje.

- Brouci s mozkem jsou jen degenerativní větev na stromě evoluce. Přikazuji, aby byly zapnuty urychlující emitory hyperplazmy antitermokvarkový reaktor. Ach, nová zbraň, superlaser s antitermokvarkovým čerpáním, ukážeš nepříteli jeho místo v podsvětí.

Poté následoval smích.

Valerka zamumlala:

- Jak se liší anti-termokvarková reakce od jednoduché termokvarkové reakce?

Marinka sebevědomě odpověděla:

- Směr a polarita procesu, který umožňuje lepší pronikání rozměru jeden a půl.

Levki se zachichotal a natáhl si břicho:

- Skvělé, to je skvělá fantazie!

Mezitím tweetovalo:

-Ano, vaše absolutní Excelence. Spálíme nepřítele, bez ohledu na to, jak silný je.

Generál zaštěkal a natáhl své tlusté tělo do provázku. - Jen je škoda, že nemůžete jíst fukily, jsou jedovaté.

-Ale můžeš jíst anionty. Mají tak jemné a úžasné bílkoviny. Konkrétně objednávám konzervy z jejich vedlejší pobočky, která roste na planetě Scott.

Maršál hrabě si dlouhým jazykem olízl baculaté rty.

-Máme tady miliony lodí. A jsme silnější než všichni. Naše síla je schopna rozdrtit galaxie. Nyní předvedeme něco, co nemá ve vesmíru obdoby. - Maršál zmlkl, zadusil se slastí a gravioscannerem se podíval na celé nesčetné hejno, v němž se k sobě choulily lodě nepřemožitelné armády, které se již podařilo ucítit plazmu.

Marinka tweetovala a mrkla na své přátele:

- Není to skvělé ! Triviálně hyperpulsar ! To jsou lodě!

Valerka pištěla:

- Jsou to určitě kvasary !

Levka pištěla:

- Dokonce i hyperkvasarové !

Na opačné straně stála tři sta padesát kilometrů asteroidová pevnost. V jeho útrobách byla zabudována výkonná hyperplazmová děla, tunelové zářiče, ultra-anihilačně čerpané lasery, neintervakuové pasti, rakety mezi vesmírem a protináboje .

A to vše zakrývá stacionární, jeden a půl dimenze, silové pole. Asteroid byl považován za nedobytný hřeb mezigalaktické obrany. Pokud byla linie přerušena, nepřátelské armády hrozily, že půjdou do týlu. To je strategie agresivní obrany.

V malé vzdálenosti se vznášely další mocné fukilské hvězdné lodě, připravené setkat se s nepřítelem s hyperplazmou a grovititanem . Této jednotce velel maršál, vévoda z Fuantabo .

- Špinavá vlna komárů narazí na hypertitanové molo velké rasy Fukilů.

Brouk znázorňoval podobu sušenky se šesti ohebnými prsty, jako chapadla chobotnice. Vybral si útočiště na nejchráněnějším místě - ve středu asteroidu.

Maršál Fonura byl v bojovém režimu. Pohled na řadu asteroidů ve všech pěti očích divoce zajiskřil. Jeho vesmírná loď se postupně přibližovala k bojové vzdálenosti. Držel 3D projekci v rukou a otočil se. Gigantická vlajková loď se otáčela kolem své osy, jako by neměla žádnou hmotnost. Menší nádoby opakovaly rituál. Pouze pirátské lodě nenásledovaly příklad. Jeden z nich, ten největší, spíše jako sukovitý mrtvý strom, se otřásl a zasáhl ultralaserovými a hyperplazmovými salvami, zatím neškodnými pro velkou vzdálenost k cíli.

Leshka zpívala:

-Ať je cíl - dopředné dynamo!

Slávka vycenil zuby a dodal:

- Bude to velmi smrtící gól!

A blýskl modrýma očima.

Valerka pištěla:

- Nepřítel čeká porážka a zapomnění a sláva SSSR je příkladem pro každého!

Marinka se zachichotala a zakřičela z plných plic:

- Podívejte se, jak teď ten hmyz kurva ! Budou cítit hypervakuum !

Přesto se začalo střílet. Jednotlivé hvězdné lodě si začaly vyměňovat salvy.

Několik desítek lodí Fuquil se vrhlo vpřed a začaly bombardovat hyperfotonově urychlenými střelami. Foura otočil prstem a požádal:

pulsarizovat nepřítele ?

-Ano, veliteli! - Počítač nezaujatě odpověděl.

-Tak si to vezměte. Vysíláme hyperlaserový paprsek s nejširší vlnovou délkou.

Z nejnovější vlajkové bitevní lodi vycházely ultralehké vlny , z dálky se zdálo, že jde o mnohonásobně zrychlené natáčení dlažebního kamene padajícího do vody. Jak rychle, stokrát rychleji než rychlost světla, se hyperplazma zablesklo. Asi stovka hvězdných lodí s desítkami tisíc vojáků na palubě se náhle proměnila v mračna horkého plynu a víry suchého kosmického prachu.

Marinka pištěla a plácla do holého, dlátového chodidla:

- To je opravdu skvělé!

Valerka sípala a mrkla:

- Hyperfotony v akci!

Levka tweetoval:

- Graviodoskaya na prstech!

Sláva se zasmál a řekl:

- Takové uspořádání proti černým dírám !

-Šach mat! - Fonura vycenil zuby, tenké a dlouhé jako karafiáty. - Tomu se říká byt hyperlaser . A teď pro nepřítele připravíme něco žhavějšího a kvasaru . Musíme se k asteroidu přiblížit o dalších tisíc sakleyů.

Ozval se příjemný ženský hlas:

-Můžete ho zasáhnout z této vzdálenosti. Superlaser má téměř dokonalý paralelismus, což znamená, že se nerozptyluje.

Foura dokonce zavrčel vzrušením.

-Tak už nadešla hodina zúčtování pro Fukoly. - A trhl rukama, nebo spíš tlapkami, na dálkové ovládání.

Marinka tweetovala:

- Tohle je zúčtování ultrakvasarů !

Valerka dodala:

- Megafyzický blesk!

Levka vycenil zuby a dodal:

- V temnotě ultravakua !

Hyperreaktory byly spuštěny, všechny tyče se zvedly. Kolem každého sudu začaly růst pavučiny kouřící fialovou mlhou a prořezávaly prázdnotu.

Ve zlomku vteřiny se na této straně vesmíru protnuly a shromáždily zářící praskliny vycházející ze čtyř zdrojů do silného paprsku, který narazil do vakua a narazil do černé stěny jako hyperplazmatické perlík. Síla fotonů urychlených na ultrarychlost okamžitě prorazila devět dimenzí. Bourala prostorové struktury, deformovala silová a poloprostorová pole. Opar zářil jasněji než supernova s teplotou mnoha kvintiliónů stupňů. Více než jedna hvězda vytvořená procesem jednoduché termonukleární fúze samozřejmě nemůže zářit tak žhavě a jasně. Síly, které jsou zde zapojeny, jsou o dva řády silnější.

Leshka tweetovala:

- Tohle je síla hyper-černých děr !

Slávka považovala za nutné dodat:

- A anti-pulsar !

Marinka tweetovala:

- Ale taky bychom to zvládli!

Valerka potvrdila:

- Samozřejmě! Kdo je veselý, směje se, kdo chce, dosáhne!

Gravitační silové pole pevnostního asteroidu nevydrželo tlak tak divoké energie a jednoduše prasklo jako bublina. Pak děsivé proudy prorazily střed a pronikly přímo skrz pancéřový blok.

-Nakrájejte na zlomkové kousky. - Fontura přikázala počítači. - Nastříkejte pevnost na nanostřepy .

Valerka pištěla:

- Konkrétní metadiktátor !

Marinka se zasmála :

- Pryč s diktaturou a zvůlí!

Superhustý paprsek se dál trhal a hořel. A brzy na místě nedobytné vesmírné citadely zůstala jen hromada rozžhavených trosek. Zbytky megapevnosti stočené a stočené ve spirálách. Padesát pět milionů fuquilů a tři sta padesát osm milionů bojových robotů zde našlo svou smrt, obvykle rychlou a bezbolestnou, ale neméně hroznou. Maršál-vévoda z Fuantabo také zemřel .

- Černá díra v zadku! - křičela Foura. - Udělali jsme to, pulsovali jsme to . Přeneste plazmovou erupci svým sousedům.

Poté, co bylo spotřebováno tolik energie, trvalo restartování nějakou dobu. V tuto chvíli zaútočilo na perimetr nespočet hvězdných lodí a mířily na trhlinu, která byla vytvořena otrhanými, roztavenými hranami. Strhla se krutá bitva, statisíce vesmírných lodí se spojily v objetí smrti. Z množství prasklin se zdálo, že hypervakuum vře a praská v praskliny . Děla ničila věže a prorážela trupy různých lodí. Jednotlivé hvězdné lodě, zachycené křížovou palbou, jednoduše explodovaly a zničily malá silová pole, která nedokázala odolat kombinovanému tlaku.

Marinka tleskala jak dlaněmi, tak bosými chodidly svých opálených a silných nohou:

- Tohle je opravdu jen superkvasar !

Valerka tweetovala:

- No, přirozené rozměry jsou velmi respektovány! Složení bitvy není vakuum!

Levka mrkl na kamarády, plácl se bosýma nohama a pištěl:

- Hyperplazma nedosáhne bodu šílenství!

Slávka s tím souhlasila:

- To je určitě pravda!

Stacionární pevnosti nabízely vážný odpor, každá z nich měla více než tisíc těžkých děl, která chrlila kusy hyperplazmy nadsvětelnou rychlostí a ultra-rakety v rámci superfotonového zrychlení. Byly to hrozné salvy, které kosily řady útočníků .

Marinka opět tweetovala:

- Tohle je superperigee !

Valerka přikývl a zamával pěstmi:

- Odtrhněte gravirroof z fotonových řas!

Slávka poznamenala:

- Hypercoster ultrafotonit !

Levka zařvala:

- Theonukleární nálož!

Stroj smrti se dal znovu do pohybu a vypustil paprsek hyperplazmy na blízké asteroidy. Dvousetkilometrový blok se rozsypal jako kusy ledu po úderu ocelové tyče. Tato taktika byla velmi účinná; Fuquilové začali panikařit a některé jejich lodě se strachy rozprchly jako motýli létající na olympijskou pochodeň. Ostatní zoufale bojovali. Navíc byly do bitvy přivedeny zálohy a zuřivá bitva narůstala.

Velký generál Fukils Firon byl klidný, stáhl zálohy předem a byl si jistý, že bude schopen odrazit nápor komárů a jejich spojenců. Ale housenky, které dýchají flórou, jsou velmi mazané a dokázaly překvapit. Naši vlastní učenci tento úkol nezvládli a tvrdili, že je triviálně nemožné vytvořit hyperlaser takové síly, ale ve skutečnosti se ukázalo, že nepřítel jako první použil nebezpečnou novinku. Instinkt a intuice nyní navrhovaly pouze dvě možnosti: buď rychle utéct, nebo se pustit do boje zblízka, přičemž se mísí pozice. V tomto případě by dlouhý bič superlaseru riskoval, že srazí svůj vlastní .

Valerka poznamenala:

- Překvapení, překvapení, ať žije překvapení!

Marinka opravila:

- Spíš hyperpřekvapení !

Levka se zasmála a namítla:

- Ale hyperteonukleární zbraně jsou stále chladnější!

Slávka nesouhlasila:

- Ne, není nikdo víc cool než průkopníci!

Firon, který nebyl často vidět mezi nejvyššími úrovněmi zkorumpovaného velení, byl statečný. A rozhodl se - bojovat až do smrti! Několik milionů lodí s miliardami bojovníků , biologických i elektronických, je propleteno v pekelné spleti. Zdálo se, že hyperprostor byl pokřivený a ultravakuum bylo popraskané a nesčetné trhliny byly vyplněny superplazmou . Nejjasnější záblesky, uvolňující nezměrné množství energie, připomínaly gigantické květiny okamžitě kvetoucí ve vesmíru, s dravými živými okvětními lístky, které se chtivě natahovaly k vesmírným lodím. Bitevní lodě, velké bitevní lodě , křižníky, charkoshes , hyperlaserové torpédoborce, nosiče raket, aerobonusy , laserové čluny, těžké, střední, lehké stíhačky a mnoho dalšího. To vše bylo každou sekundu zničeno desítkami tisíc, rozptýleno na fragmenty nebo hyperplazmatické , vysoce zahřáté magma.

Marinka cvrlikala a chvěla se:

- Bojím se! Opravdu, tohle je ultračerná díra !

Firon si pro sebe vybral mobilní megakřižník. Dalo se z něj snadno velet a jeho vysoká rychlost a skvělá manévrovatelnost umožňovala úspěšný boj. Předvídal, že jak bitva postupuje, některé z nepřátelských lodí se pokusí vylodit jednotky na planetách Shito , Mata a Griko, nařídil zaminovat povrch ničivými minami. Přesto jsou téměř opuštěné a těch pár domorodců není ušetřeno.

Valerka s masožravým úsměvem poznamenala:

- To je tak megachytré !

Marinka se zachichotala a poznamenala:

Ďábel vedl zlou válku s průkopníky,

Nepřítel bojoval krutě, zrádně...

Ale pionýrský bojovník rozdrtil Satana,

Prokázat svou pravdu v bitvě sil!

Levka tweetoval:

- Pionýr, pionýr, komunismus - ty jsi příklad!

Slávka opravila:

- Spíš říjen.

Proniklo k nim jeden a půl tisíce obojživelných útočných transportérů pod krytím několika desítek tisíc lodí, včetně " meromat " a "neutron". Planety byly relativně špatně chráněny. Sektor je prakticky otevřený. Na trase eskadra střílela pouze na malé satelity. Navíc měli štěstí, cestou narazili na šest modulů s palivem a municí - ne všechny se podařilo evakuovat;

Kromě toho měli zlodějští generálové negativní vliv, ukryli část ukradeného zboží v těchto světech. S vědomím toho provedli komáři masivní přistání. Na každé planetě jsou tři miliony vybraných vojáků; místa přistání není zpravidla těžké předvídat, jedná se o plochou, téměř zrcadlovou poušť. Jakmile se dravé armády postavily, okamžitě explodovaly. Strašný řev, křik, pištění, cukání končetin napůl spálených housenek. Anihilační erupce, každá v závislosti na typu hmoty, je o tisíc až pět tisíc silnější než termonukleární. Poplatky jsou relativně levné a jednoduché. Zde komáři udělali chybu a neposlali skenovací čety dopředu.

Valerka se zachichotala a zaštěbetala:

- Ano, to je náš produktivní dopad!

Marinka opravila:

- Někteří z našich! Tohle je nejspíš antipulsarový film!

Levka řekl se zvláštní logikou:

- Válka je to, co se děje ve filmech pro dospělé!

Slávka zavrčela:

- Přestaňte vyrábět antipulsarové antimony!

Velký generál Fearon to však neviděl - daleko. Veškerá jeho pozornost se soustředila na vlajkovou bitevní loď . Bitva vzplanula stále více a jak Firon očekával, superlaser se dočasně odmlčel, když předtím zničil několik dalších nehybných citadel. Flotila se rozpadla na četné samostatné skupiny, z nichž každá nezávisle, bez pomoci vrchního velení, zvolila bojovou taktiku. V těchto podmínkách o všem rozhodovala početní převaha a on byl na straně komárů. Velký generál pochopil, že nemohou dlouho vydržet, a stanovil si hlavní cíl: zničit vlajkovou bitevní loď. Aby to udělal, dal dohromady skupinu šokových hvězdných lodí a přibližoval se blíž a blíž. Nejdůležitější silou takové gigantické lodi je její silové pole. Může být proražen nebo oslaben pouze konsolidovaným úderem do jednoho bodu.

Marinka vydala:

Úder přímo bez úkrytu,

Dlouho nebyla víra ve slova...

Slova musí střílet jako tanky

A praštíme orky do zubů!

Valerka s úsměvem, který jiskřil jako perly, přikývla:

- To je určitě pravda! Ale mají komáři zuby?

Levka tweetovala s úsměvem:

Pomněnky někde rostou,

Maminka peče koláče...

Pionýr má stále zuby,

Brzy narostou tesáky!

Slávka zavrčela žertem i vážně zároveň:

- Aby se všichni třásli, aby se všichni třásli, aby respektovali!

Zdálo se, že jim osud přál, ve vakuu se objevilo další prostorové zakřivení a z ničeho nic se objevil proud meteoritů. Byl velmi hustý a ztěžoval míření a střelbu. V protijedoucím provozu narazil podivný roj do vlajkové bitevní lodi.

Marinka dupala bosýma nohama a cvrlikala:

- Hyperpreon na druhou!

Valerka mrkla na dívku a zeptala se:

- Proč ne v kostce?

Dívka v odpověď zavrčela:

- A o hlávce zelí!

Slávka pištěla:

- To je správně!

Od nárazu se ochranná clona chvěla, vibrovala a vydávala jiskřivý opar. Megakřižník poskočil blíž, vypálil nálože ze všech svých plazmových děl a vypálil rakety a lasery. Salva odezvy byla mnohem silnější, dokonce se jí podařilo poškodit příď a uříznout křídlo nešťastné lodi.

Foura zavrčel:

-Zničit. Upalte tohoto mimozemšťana. Ze všech zbraní - pal !

Další salva však už tak ničivá nebyla. Komety a meteority zmírnily úder.

Ale ostatní lodě zastavily. Síla úderu byla tentokrát silnější. Po rozdrcení pole, již oslabeného velkými bloky, vytvořily nálože působivou díru.

-Teď je čas hodit termokvarkovou bombu. - Firon vydal rozkaz.

Valerka v reakci na tweetovala:

- To bude opravdu, opravdu skvělé!

Marinka nadšeně odpověděla:

- A opravdu v boji!

Slávka řvala:

- Hyperstar !

Levka se zasmála a poznamenala:

- Ne, už to nebude chladnější!

Obvykle taková střela není úplně účinná kvůli protiraketám nebo anti-radiaci , ale v tomto případě, když je část schopností vlajkové lodi paralyzována, by mohla fungovat. Meteority samozřejmě působily potíže i menším hvězdným lodím, ale stále netrpěly tolik jako tento obr.

-Vyzařování na maximum! - zakřičel Firon hlasitě.

Urychleny ultrafotony , tři střely okamžitě vletěly do trhliny. Hrozivý obr se otřásl a podařilo se mu přijmout dva "dary". Pak ale třetí nálož lehce explodovala ze strany a jen rozšířila působivý otvor.

Marinka prskla:

- To je skvělé - prostě super!

Valerka dodala:

- Hyper i super!

-Sto kvasarů ve stoce! - zařval Firon a z frustrace házel blesky. - Nepropadnout takovému útoku. - Pak se uklidnil, nebylo vše ztraceno, zavelel do vysílače gravitace . - Zaútočte na vlajkovou loď vší silou, zamiřte na díru.

Objednávka se ukázala jako praktická. Mimořádný útok a nápor měl velký úspěch. A přestože byly zpětnou palbou zničeny čtyři hvězdné lodě, mezera se zvětšila.

Poté jedna z termokvarkových raket vletěla do hyperreaktoru . Proces kvarkové fúze je milionkrát silnější než termonukleární fúze. Tak silný výbuch okamžitě spálil strukturu lodi a rozptýlil ji do hyperplazmy. Gravitační vlna a fotony zrychlené na nadsvětelnou rychlost jej proměnily ve zředěný plyn. Chapadla chobotnice, zahřátá na kvintiliony stupňů, pohlcovala kusy hmoty a spalovala blízké lodě.

Valerka agresivně poznamenala a otočila se:

- Tohle je opravdu hyperkvasar!

Marinka se zasmála a odpověděla:

- Co si budeme povídat, všechno bude extrémně cool! Vezmeme to a udeříme to silou na bradu!

Levka se sladkým úsměvem poznamenal:

- Ano! Tohle je opravdu debut odehraný jako hodinky!

Slávka vtipně odpověděla:

- Černá díra v kvasaru!

Fironův megakřižník sotva stačil uskočit do relativně bezpečné vzdálenosti od strašlivé podobnosti se supernovou. Přesto se několikrát roztavil a převrátil, odhodil daleko a rozdrtil řadu přepážek. Zbraně byly těžce poškozené, většina z nich byla mimo provoz. Hvězdná loď ztratila většinu svého bojového potenciálu a stala se snadnou kořistí pro nepřítele. Firon si to uvědomil a nechtěl zemřít nadarmo, odvaha není lehkomyslnost, a nařídil ústup. Vynalézavě manévrující megakřižník, vyhýbající se pastím a kleštím, ustoupil a snažil se dostat pod ochranu svých lodí. A přesto byl téměř bouchnutý, bezpečně zablokovaný, obklopený jako liška v noře. Několik děl lodi reagovalo na barbarské bombardování pomalu. Silové pole se pokazilo, spíš jako roztrhaný deštník než spolehlivý štít. Není divu, že vesmírná loď brzy explodovala a rozpadla se na úlomky.

Valerka zatleskala:

- Skvělý!

Marinka dodala:

- Mega a meta pulsar !

Fironovi se sotva podařilo uniknout na malém člunu. Tato záchranná loď byla prakticky neviditelná, série vln vytvářela interferenci v jejím vnímání, takže i gravitační radary zaznamenaly pouze rozmazané skvrny. Odvaha má své meze a velký generál chtěl přežít. Navíc byl hlavní úkol splněn a se čtyřnásobnou a nyní možná pětinásobnou převahou nepřítele je výsledek bitvy předem a nejlepší, co lze udělat, je stáhnout se zbývající vojáci. Firon již opustil loď a vydal rozkaz k systematickému ústupu směrem k systému Madoron , aby získal podporu pro planetární obranu. To nám umožnilo získat čas a přivést do této oblasti další síly.

Marinka tweetovala:

- Uspořádání před bitvou je kvasarové !

Valerka se zachichotala a poznamenala:

- A my vlastně všechny namočíme a vyválíme!

Levka s úsměvem poznamenal:

- Jdi a podívej se!

Slávka to vzala a dodala:

- A vyfoť se ve fekálním anihilátoru !

Maršál Fokhoron již obdržel signál, že velké nepřátelské síly mohou snížit jeho týl. V obavách z čelního útoku však dost dlouho váhal. Dávejte pozor, abyste neoslabili linii obrany. Nepřítel navíc zahájil diverzní útok a zničil několik tisíc lodí. Takový krok už tak zbabělého barona vyděsil. Fokhoron byl zkorumpovaný, po krk utopený v korupci - nemorální typ. A je svým způsobem mazaný , ale zároveň se ještě nedokázal z celého srdce zaprodat komárům. Ale k určitému pokroku již v tomto směru došlo. Komáři věděli, jak najít zrádce, a někteří z jeho doprovodu byli najati. Zejména generál Hertz pravidelně vytvářel hlášení, hlásil jak počet vojáků, tak bezprostřední plány svého velení. Komáři ve válce štědře zaplatili, chytrý zbohatne, odvážný se dostane dopředu a blázen se zastřelí. Zrádci však nejsou jen chytří, ale ani vzdálení lidé. Koneckonců, dříve nebo později jsou chyceni kontrarozvědkou, nebo zrazeni vlastními zaměstnavateli. Důvodem je, že se stal nepotřebným, nebo byl degradován, či dokonce zastřelen. O tom se však snažili nemluvit, naopak se snažili placeným špionům všemožně vyhovět.

Valerka poznamenala:

- Mají intelektuální degradaci.

Marinka s úsměvem vysvětlila:

- Kompletně fotonizovaný .

Slávka pištěla:

- Hyperbanzai !

Levka dodal:

-Do ultrafotonové rakve všech komárů a brouků!

Lehký útok byl odražen a nyní již neexistovala žádná omluva pro zpoždění. Vzpomínka na mimocísařův rozkaz vyhnout se za každou cenu obklíčení a obdržení dalšího Fokhoron dal příkaz gravitačnímu dispečinku s žádostí, nebo spíše prosbou o pomoc.

- Pojďme hrát. Ať žije Extra Emperor!

Armada však vyrazila velmi pozdě, bylo již příliš pozdě. Mezitím nadřazené masy nepřítele pokračovaly v nekonečném postupu.

Marinka s úsměvem poznamenala:

- Horda se na nás řítí jako lavina. Neexistuje žádná střední cesta.

Valerka s úsměvem odpověděla:

- Jinak budete všichni v dubových rakvích!

Fadoronův systém byl jedním z nejopevněnějších v galaxii. Centrální planeta byla obrovská a hustě osídlená - asi dvě stě miliard. Všechny přístupy k němu byly ucpané naváděcími kybernetickými minami a také dvěma tucty přirozených satelitů. Každý satelit je hustě posetý plazmovými a hyperplazmovými děly a také raketami. Kromě toho se točilo několik dalších planet, na kterých byly osady a základny. Před námi byly vážné boje. Firon věděl, kam ustupuje, a komáři byli příliš uneseni, než aby se zastavili. Naopak šplhali jako tanky a nešetřili sebe ani životy. Vesmírní piráti byli obzvlášť aktivní, cítili vůni něčeho smaženého , zlí hvězdní filibustři šplhali jako švábi k marmeládě, bylo velmi lákavé drancovat hustě obydlené světy.

A nyní se bitva, která se začala vytrácet, rozhořela s novou neuvěřitelnou zuřivostí, až se zdá, že se hvězdy otřásají.

Valerka agresivně s otráveností poznamenala:

- Do velké černé díry!

Velkému generálovi Fearonovi se podařilo přesunout na lehký křižník. Odtud pokračoval ve vedení bitvy. Prvotní pokus komárů o prolomení totální obrany na místě byl neúspěšný. Masakr uvízl na okraji planety Codd. Okolní planety se otřásaly výbuchy. Jeden ze satelitů dostal tolik strašlivých zásahů, že se zvenčí rozlomil, až by se mohlo zdát, že to bylo prasklé pštrosí vejce, jeho zničení bylo tak rychlé.

Marinka zase vytáhla z Hypernetu diamantovou zmrzlinovou sklenici ve třech barvách smetany, olízla ji a poznamenala:

- Tohle je opravdu kvasar, z toho vás nebude bolet nos!

Fonuře se podařilo přežít na poslední chvíli a vlajkovou bitevní loď opustila na člunu se záchranným modulem. Nyní zlá housenka vyzařovala hrozby, zvláště když její kůže byla vážně popálena radiací.

-Neberte zajatce. Všechny udusit, zničit, spálit, rozptýlit na fotony.

-Splní se, vaše hvězdná převaha! - Generálové nižší hodnosti vydávali rozkazy. Bylo velmi obtížné dostat se do Codda za každý malý krok, který jste museli zaplatit tisíci, desetitisíci hvězdných lodí. Neúprosná lavina se však blížila.

- Zmáčkni je takhle. Štípněte silněji, ne o moc víc, a kvasar skončí! - Maršál Duke byl pobuřující. - Při útoku na satelity neumísťujte příliš mnoho lodí - udeřte na velkou vzdálenost. To je opatrnější. Ach, ďábelské graviominy !

Valerka s tím souhlasila:

- Ano, doly, to je opravdu extrémně velký problém!

Marinka dodala:

- Je logičtější říci hyperquasar !

Levka upřesnil:

- Ne logičtější, ale zábavnější!

Slávka pištěla:

- Kolaps hyperprostoru !

Miny se skutečně vynořily, téměř neviditelné, vynořily se z vesmíru a narazily do hvězdných lodí. Některé byly zničeny na místě, jiné naopak utrpěly jen škody. Mnoho výbušných zařízení bylo vybaveno pulzním blasterem, schopným propálit silová pole, i když na velmi krátkou dobu , a způsobit tak hrozné škody. Velké ztráty způsobily, že flotila komárů vykrvácela a dokonce i piráti začali vykazovat známky neklidu. Pokud jsou na přiblíženích tak velké ztráty, kolik se jich bude muset ztratit na samotné planetě.

Pionýrka zamumlala:

- Komunismus není jen systém - rychle zabijte komára!

Fonura však náhle přestala zuřit a chrlit síru. Napadl ho dobrý nápad.

-Co když proti Fukilům použijeme jinou, silnější zbraň? - Housenka se zachichotala. - Koneckonců to máme, je to také velmi účinný náboj.

Valerka souhlasně pištěla:

- Samozřejmě, že mají! Že z toho nemůžete ani spustit oči!

To, na co myslela Fonura, nebylo nic jiného než " hyperradiová bomba ". Tato nejnovější zbraň emitovala speciál superneutrony mají miliardkrát kratší vlnové délky než gama záření. Výbušná síla takového náboje není velká, ale hyperradiace je milionkrát silnější než normálně . A pronikavá síla je kolosální - gyridové vlny, to není vtip, jsou schopné propálit planetu. Hlavní nevýhodou zařízení je, že nemůže být explodováno ve vesmíru. Díky svým konstrukčním vlastnostem bylo toto ztělesnění neviditelné smrti vhodné pouze pro použití na planetách, a i když ne na všech. Ale v tomto případě Coddův svět sedí. Toto hrozné zařízení zničilo dvě třetiny populace tohoto světa. Je dobře, že komáři měli jen jeden takový náboj.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- Není to nesmyslný přístup?

Levka zamumlala:

- S největší pravděpodobností to není černá díra !

Slávka zasyčela:

- Ale s hyperambicí !

Marinka prskla:

- Pro pionýry!

Velmi dobrá zbraň, zabijete lidskou sílu, ale veškeré vybavení a materiální prostředky zůstanou. Jen je škoda, že je to pořád moc drahé. K vytvoření gyridových vln je zapotřebí velké množství garvaniky , což je nejvzácnější prvek ve vesmíru. Ale ještě se nenaučili, jak ji uměle syntetizovat.

-Překvapení číslo dvě! - Fonda byla velmi potěšena. - Čištění planety gyridovým hřebenem .

Marinka zakřičela :

Plazma Fire Princess !

Kromě fucolů žili v tomto nebeském království fucianti, průsvitní suchozemští měkkýši. Pracovali pro Fucolia a žili docela dobře. Dobytí bylo stejně snadné jako loupání hrušek, pár salv a futsané zvedli tlapy nahoru. Poté si domorodci mohli ponechat významnou část své autonomie. Nyní tato rasa získala práva na stejném základě jako Fucolové . Radiace je změnila na modrou, špinavě fialovou a červenohnědou. Mnozí byli pokryti skvrnami a svíjeli se v nesnesitelné bolesti. O těch, kteří zemřeli okamžitě, se dá říci, že měli štěstí - zčernali se slepenými ploutvemi, zatímco agónie ostatních trvala mnoho hodin. Mnoho robotů, bojových i průmyslových, bylo také poškozeno, zejména proto, že někteří z nich nebyli zcela vyřazeni z provozu, ale zbláznili se, vrhli se na několik přeživších nebo se navzájem potýkali. Obrázek byl opravdu děsivý.

I erudovaná Valerka zařvala:

- Hyper děsivé ! A je to kvasar !

Paralyzující rána knokautovala většinu obrany a iniciativy se nakonec chopili komáři. V zoufalé bitvě pokračovala jen část satelitů. Zbývalo jim však maximálně půl hodiny.

-Kde je ten zatracený Fokhoron, aby mohl být pohřben. - Firon zaklel. "Už jsem ho tolikrát žádal o pomoc, ale žádná odpověď, žádný pozdrav." Černá díra pod jeho chitinem!

Pomoc byla skutečně pozdě. Ke komárům se naopak přiblížily další posily.

Marinka cákala bosýma nohama a pištěla:

- V zatáčkách nezpomalujte, jen tak se naučíte vyhrávat!

Valerka tweetovala:

- Toto je nejvyšší úroveň vlivu na hyperfotony!

Vějíř dál svědil, popáleniny nemilosrdně pálily. Po krátkém přemýšlení se rozhodl dát si léčivou koupel, aniž by čekal na konec hvězdné bitvy. Vévoda maršál nařídil, aby se naplnila regeneračním roztokem, a střemhlav se ponořil do purpurově karmínové kapaliny. Bylo to velmi příjemné, tržné rány brněly, bolest ustupovala. Housenka se svíjela, cákala smaragdovou pěnou a pohybovala tlapami. Pak se maršál vyklonil a pokračoval v rozkazech.

-Vstupte zleva, sto tisíc hvězdných lodí na pravé křídlo a do spodního rohu. Takhle. Nyní ho stiskněte zezadu. Použijte spirálový bypass. Kruhové potápění . A teď jsme se rozešli.

Vládní hvězdné lodě ho bez pochyby poslechly, ale piráti jednali, jak nejlépe mohli . Zajímala je především planeta Codd. Mnoho z nich začalo vyloďovat vojáky v tomto trpělivém světě. Nebeský vzduch páchl oxidem siřičitým, a proto bylo možné loupit pouze ve skafandrech. Ionizovaná atmosféra produkovala slabé záření, které rychle ztrácelo na síle a bylo pro živé tvory prakticky neškodné. Ale zároveň jsem měl v ústech hořkost a chtělo se mi plivat. Trofejní víno, často tekutina neslučitelná s tělem, se však lilo hrdly. Alkohol si cenily zejména proteinové typy, ale nepohrdly jím ani typy dýchající síru. Některá vína byla mimo jiné ochucena tak exotickým " dopingem ", že to deformovalo mozek nebo logické molekuly těch, kteří mozek neměli.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- Ano, a tihle zrůdy se otráví!

Marinka se zasmála a odpověděla:

- Průkopníku, když uvidíš někoho kouřit, zacházej s ním jako s nepřítelem lidu! Jen nezabíjejte blasterem!

slabší korzáři padli mrtví. Pak je svlékli vlastní komplicové a někdy je tiše řezali hyperlaserovými čepelemi. To znamená, že chaos vládl v plné síle. Budovy byly z velké části nedotčené, a proto řádilo rabování. Brzy se k pogromu připojily i státní posádky. Každý chtěl urvat víc. Ještě však nebyl konec. Mnohem pozdě, ale síly Fokhoronu dorazily. Ambiciózní hrabě dlouho rýpal, ale i tak se dal dohromady.

A ta chvíle, jak se ukázalo, byla pro něj úspěšná, většina lodí se nahrnula k sobě a Codda zničila. Maršál Fukil tak měl na své straně překvapení a lepší pozici.

Valerka vtipně poznamenal, zaskřípal zuby a třpytil se jako lakované střevíčky princezny:

- Náš tým je nejsilnější, od tajgy po britská moře!

- A až na konec vesmíru! " dodala Marinka.

Nyní měla kanonáda úplně jiný scénář. Komáři byli přitlačeni k povrchu planety sto pětadvacet tisíc kilometrů. Mnoho pirátů už bylo tak vycvičených, že jejich hvězdné lodě zůstaly stát na planetě as vypnutými silovými poli, které se tvářily jako snadný cíl. Byli zastřeleni z oběžné dráhy. Filibusteři reagovali pomalu. Vážnější odpor kladly pouze vládní síly Fukil.

-Tady jsou členovci " fluorici ". Vlétly mi do hlavy. Přineste rezervy do porážky a reorganizujte. - Foura vytáhla hologram. - Pryč z této planety, proč jsi uvízl jako červi ve výkalech?

Marinka rozmarně poznamenala:

- Vyjadřuje se neslušně!

Při těchto slovech dostal maršál vévoda strašnou chuť k jídlu. Ještě nevečeřel a pohled na mnoho miliard žijících jedinců, kteří umírají, probouzí brutální hlad. Přestože byl Fonura housenka, měl velmi rád maso, zvláště pečené s krví.

-Okamžitě mi to doruč, mám hlad. - Vévoda zaklepal na loketní opěrku.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- A tenhle se chce během bitvy sníst ! Děti, neberte si z něj příklad!

Jako vždy připravení roboti, kteří dokonale znali mistrovy chutě, mu dodali šťavnaté kousky bažinatého zeleného masa s hnědými skvrnami, ozdobené vintusskými kobylkami a posypané Suhartovou omáčkou z říhnutí. Toto zvíře je směs hrocha a zmije a živí se obřími rostlinami. Všechno dohromady bylo velmi chutné a doslova se rozplývalo v ústech. Aktivně pomáhaly čtyři jazyky komárů a tři řady modrých, žlutých a zelených zubů aktivně žvýkaly potravu. Někdy se jednotlivé nitky zasekly mezi zuby, a aby se rozpustily, bylo nutné vypláchnout ústa slabým roztokem kyseliny ligusové . Následovalo speciální acidobazické pivo s přídavkem kyseliny dusičné a sírové. Je výživný, zdravý a hlavně zasáhne komáry na hlavě.

Marinka prskla:

- Nepadejte jako průkopník do černé díry!

Zatímco se Fonura bavila, zbytek generálů převzal kontrolu. Hvězdná bitva nyní nabírala jiný směr. Oblast kolem Codda byla těžko rozpoznatelná, byla plná trosek, úlomků a jiných odpadků. Korzáři a klystýři se zoufale bránili, ale nijak zvlášť účinně, zatímco povzbuzení fukolové pokračovali. Těžké bitevní lodě "Tušat" byly obzvláště horlivé, měly mnoho set, tisíce děl a laserů. Zejména se jim podařilo snadno zničit kryty křižníků. Nyní se jako zombie přiblížili ke zmrzačeným společníkům. Stopy po projektilech, bleskové lasery, kouřící kusy trupů létající na všechny strany doslova přetížily prostor. Misky vah byly jasně a stále více nakloněny ve prospěch Fucolů. Nepřítel však své rezervy ještě zcela nevyčerpal. A do hyperprostoru znovu vletěly nespočetné hordy komárů . A na lodě členovců dopadlo těžké ultraplazmové tornádo. Jakmile byl v jeho náručí, jen málokomu se podařilo přežít. Zde je typická jedna posádka Fukolů, vyzbrojená nejmodernější technikou. Kapitán Folod položil ruce na gravitační volant , ovládání bylo velmi jednoduché jako dětský joystick a fukolové trénovali od dětství nejprve na hrách, pak na renomovaných simulátorech.

Marinka prskla:

-Máš pravdu, hyperfoton - vlak !

A pak se také ozvalo zavytí:

-Co myslíš, Grande? Dokážeme se z něčeho takového dostat živí? plazmové brusky .

-Vždy je šance, Folode. Hlavní věcí je vyhnout se dvojitým tikům.

-Tyto zatracené plazmové bitevní lodě, mají dobrou ochranu a spoustu děl, jsou pro náš křižník prakticky nezranitelné.

-Jestli se dostanete na extrémně blízkou vzdálenost a vypálíte salvu z bezprostřední blízkosti.

-Ano, v tomto případě budeme zastřeleni my sami. - Grand, kapitánův první důstojník a komisař na částečný úvazek, ukázal na shluk vesmírných lodí, ničících poničenou flotilu Fukilů silnou palbou ze všech jejich děl .

-Možná zasáhneme tam, kde se Vatormorolas odrazí ve vakuu .

Pištění v odpovědi:

-A co to dá?

-Můžeme zničit velký zásobovací transport. A bez nich bude těžké na této planetě bojovat. Ta je mimochodem vytěžená.

-To je ten Fold, jestli je to tak, tak teď je čas to roztrhat.

A skutečně, v tu chvíli to explodovalo. Fuquilové si uvědomili, že je jasné, že Codda nelze zadržet a že téměř všichni civilisté jsou mrtví, a odpálili hluboké termokvarkové miny. Kontinenty najednou praskly a spadly do kaskády ohně. Celý povrch se zvedl a rozpadl se na extrémně horký písek. Zkrátka nastal konec světa.

Valerka pištěla:

- Spadnout do černé díry!

Několik miliard pirátů a komárů, které se ještě nepodařilo evakuovat, bylo okamžitě spáleno. Jedinou útěchou jim bylo, že zemřeli téměř bezbolestně. Bolest se totiž nemůže přenášet rychleji než rychlost světla a tento typ hyperplazmy je sto desetkrát rychlejší.

- Jen tak, jako by nás někdo slyšel, teď tento svět nebude ještě dlouho vhodný k použití.

-Co chceš , Grande. Rádi bychom přežili sami sebe. - Folod prokletý s chutí.

-To je síla termokvarkové rakety. Máme také jeden, takže jej použijeme k protržení přepravy.

-A co protiraketa ? To je slabina této zbraně, kterou lze snadno převzít při blížící se střele.

-Můžete použít rušení a záření Zet.

- Moc to nepomáhá, i když je to lepší než nic.

-Tak zariskujme - štěstí přeje odvážným .

Valerka, tento erudovaný pionýrský chlapec, považoval za nutné dodat:

- A taky chytrý!

Pokračovali v manévrování a přiblížili se k transportu. Křižník se ponořil jako ryba.

-Vzdálenost k cíli? - zeptal se Folod.

-Pět set dvacet šest simulací .

-Motory v provozním režimu metaplazmy. Připravenost sedm kurankul . - Folod odhodil přilbu, která mu sjížděla z hlavy. - Odpočítávání začalo.

rychlé přibližování k lodi naložené až na hranici možností nákladními kontejnery.

- Pojďme bouchnout!

-Buďte opatrní, napravo je odpalovací rampa. Možná několik raket. Oh, vzlétají k nám.

-Provádíme standardní protiraketový manévr.

-To nebude fungovat. - Grantovi se podařilo zašeptat.

Tentokrát se však pírko lehkému křižníku podařilo uprchnout a obratně uhnout zpod smrtícího polibku.

- To je ono a ty jsi řekl, že nebudeme mít čas. Všechno je možné, když budete opatrní. " Folod švihnul partnerova plochým nosem.

Marinka poznamenala:

- Je to vtipné? Tady je hřích se usmívat!

Teď byli blízko. Nepřátelská děla pálila velmi hustě, zdálo se, jako by se valil hyperplazmatický vodopád. Hned je ale jasné, že salvy nejsou cílené, ale barážové v přírodě.

-Raketa by teoreticky měla projít. Pokud se ovšem nestane nějaká nešťastná náhoda.

Byly mírně zachycené, přepážky prasklé. V tuto chvíli dosáhli dostřelu.

-Kéž nám Všemohoucí pomůže. - Sklopný start. Pumovnice se otevřely. A pak vyplavali, dvě krásky - pýcha válečné mašinérie Fukil.

Hyperfotické trysky rozptýlily rakety a samotná kosmická loď se vrátila a přidala tah.

-Pokud to vybuchne, nebude to dobré ani pro nás.

Komáři ani nestačili zareagovat, než dvě střely, které obešly silová pole a odklopné strany, narazily do trupu. Termokvarkový záblesk udeřil do všech směrů s nebývalou silou, přičemž se vypařila děla a vybavení. Navíc začala detonace primárně anihilačních zásob. Výbuch byl tedy vážný. Obří spalující tsunami rozmetalo a částečně vypařilo blízké hvězdné lodě, ale křižníku se podařilo uniknout.

-Takhle! Někdo řekl, že to není možné! - Folod byl potěšen.

-Proč jsi šťastný? Všichni jsme bitvu prohráli. A teď v nejlepším případě budeme mít štěstí, že přežijeme.

-To není málo, protože život stojí za to.

Fokhoron byl skutečně zbabělý a mírně opatrný. Když viděl, že bitva je prohraná a drtivá převaha je na straně nepřítele, nařídil ústup. Fukilové se organizovaně stáhli, rozešli se do samostatných skupin a zároveň beznadějně praskli.

Komáři, kteří utrpěli značné škody, je nepronásledovali dostatečně aktivně, zřejmě se báli přepadení. Ve skutečnosti Fokhoron neměl nic, ale Firon se pokusil postavit několik mazaných pastí. Zejména zda nalákat nepřítele do černé díry. Ale komáři byli ve střehu a všechny pokusy o obchvat obratně zastavili. Postupně se tedy vzdálenost mezi oběma armádami zvětšovala a potyčky ustaly. Nastal klid. Fokhoron napsal naléhavou zprávu na centrální velitelství. Tam značně zveličil počet nepřátel a ztráty, které utrpěli. Dožadoval se, nebo spíše se slzami v očích žádal o posily, snažil se svalit vinu za porážku na Firona .

Marinka prskla:

- Opravdu to nepřítele zlomí!

Firon zase vyčítal Fokhoronovi, že se zpozdil a také ho prosil, aby poslal silné sicury. Oba velitelé se nenáviděli a byli připraveni svého partnera utopit ve lžíci vody, nebo je namočit do jednoho fotonu. Nicméně je to jejich věc. Mezitím se hvězdné lodě usadily na opravy. Jejich ošklivé, děravé trupy byly ze všech stran pokryty opravnými roboty. Vakuové svařování zářilo, lasery se třásly, kyborgové s mnoha chapadly přinesli náhradní díly. Poté, co dostala facku, megaimpérium si olízlo rány. Jeden z úlomků, který byl svařen, zajiskřil.

. KAPITOLA Č. 3

Film byl samozřejmě velkolepý, se speciálními efekty a vypadal jako obří hologramy, o kterých lze obecně říci, že jsou hyper .

Marinka tweetovala:

- Skvělé, ale...

Valerka přikývla:

- Ano, zní signál, je čas, abychom šli na shromaždiště. A opravdu byste si měli pospíšit.

Levka přikývl:

- Ano, s tím se nemůžete hádat!

Slávka tweetovala:

- Vzlétneme!

A čtyři válečníci z budoucnosti skočili do vesmíru směrem k táboru Burevestnik.

Pionýrské děti se řítily jako proud světla ve vakuu. A inkarnovali se, hned vedle samotného příbytku mladých leninistů. Tábor byl moc krásný. Budovy připomínaly luxusní chrámy, s velmi propracovanými tvary.

A uprostřed socha Lenina, zdobená drahokamy, zářila všemi barvami duhy. Je to velikost dobré hory. Několik chlapců a dívek se točilo ve vzduchu.

Děti v červených kravatách se točily a dělaly smyčky. Všechno to vypadalo nesmírně vtipně. A nastal zvrat a revoluce.

Marinka se spokojeným úsměvem poznamenala:

- To je šťastné dětství poskytnuté Vladimírem Iljičem!

Valerka souhlasně přikývla:

- Lenin byl před staletími génius, který předvídal fenomenální úspěchy komunismu!

Levka se zachichotala, zkroutila se ve vzduchu a odpověděla:

- Ano, to je opravdu skvělé !

Nad Leninovou sochou přelétl obrovský motýl s nádhernými vzory na křídlech. A vypadalo to zatraceně krásně.

Slávka se sladkým úsměvem poznamenala:

- Ano, je to hyperquasar!

Marinka cvakla holými prsty a zaštěbetala:

- Na světě je teplo a sníh,

Svět je chudý i bohatý...

A teď každý tvůrce -

Hvězdné lodě se řadí!

Levka potvrdil a mrkl očima, které změnily barvu z fialové na oranžovou:

- Ano , stavíme nejen hvězdné lodě v řadě! Čas přijde a my vytvoříme vesmíry!

Objevila se robotická dívka, jako by jack-in-the-box vyskočil. Otočila se jako top a zaštěbetala:

Na hvězdných lodích spěcháme přes vlny,

Fotony se řítí různými směry...

Děti, zdravím vás,

Dítě bude bitvě zoceleno!

A dívka podivuhodné krásy mrkla na kluky a udělala salto ve vzduchu.

Nálada chlapů prudce vzrostla. A vycenili své bílé a ostré zuby jako vlčata.

Pak se objevily další děti. Nespočetné kohorty průkopníků vyskočily z různých směrů. Kroutili se, převraceli a hihňali se. Ale pak zazní signál. A asi pět set chlapů se seřadilo v řadách najednou. Nyní ve vzduchu visí děti. A červené kravaty září jako rubíny na krku všech. A dokonce i uniforma se stala stejnou bílo-červeno-bílou barvou. A většinou bosé nohy, pokryté modrými sandály.

A kluci stáli v pozoru. Slavnostní hymna zní:

Nezničitelné spojení svobodných republik,

Nebyla to hrubá síla, ale zlý strach, co nás spojilo...

A dobrá vůle osvícených lidí,

Mír, přátelství, světlo, rozum a odvaha ve snech!


Nyní jsou všechny národy planety sjednoceny,

Jsme pozemští bratři a přátelé navždy!

Nechť je oslaveno Leninovo nejvyšší jméno,

Všechny národy světa jsou svatá rodina!

Refrén:

Pozdrav do naší svobodné vlasti,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!

Otevřeli jsme cestu do vesmíru lidem z celého světa,

Fašismus je zničen, pokrok je povýšen!

Kráčíme nádherné míle mezi hvězdami,

Za vlády Sovětů lidský duch povstal!

Refrén:

Sláva vlasti, naší svobodné,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!


Ve vesmíru není silnější duch vlasti ,

Každý, kdo je inteligentní, je bratr podle našich srdcí!

Sloužíme vlasti silnější, nebo spíše

hypermat do pěsti !

Refrén:

Sláva vlasti, naší svobodné,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!


Dostali se do Berlína na tancích, stříleli,

Alespoň umřela spousta krásných lidí!

Červený prapor září, dává svobodu,

A padouch je silou lásky uvržen do pekla!

Refrén:

Sláva vlasti, naší svobodné,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!


Věřte, že ochráníme a rozšíříme vlast,

Dejme nekonečný oceán lásky!

Pod vlajkou nekonečného, velkého mesiáše,

Nechte mé potomky dovádět smíchy !

Refrén:

Sláva vlasti, naší svobodné,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!


Do vesmíru přinášíme komunismus svobody,

Koneckonců, Lenin nám dal mysl vytvořit...

V celém vesmíru se národy spojí,

Pokrok osvětlil naše myšlenky v našich snech!

Refrén:

Sláva vlasti, naší svobodné,

Přátelství národů je podpora navždy!

Zákonná moc, vůle lidu,

Člověk nyní vládne vesmíru!

Po takové písni se pionýři uklonili a objevila se krásná dívčí tvář. Bylo to mladé a nesmírně okouzlující. Usmála se a poznamenala:

- Předsedkyně planety, Svetlana Harpun, vás zdraví, mladí leninisté!

Poté byl jeden velký hologram dívčiny tváře rozdělen na pět set malých. A tyto barevné hologramy přiletěly k chlapům. Přestože v novém světě je desetkrát více zástupkyň něžného pohlaví než pohlaví silnějšího, v tomto táboře je přibližně dvakrát více chlapců. A hologram dívky je políbil na čelo a rty. Bylo to příjemné a dívka voněla nádherným parfémem.

Chlapci se mimoděk začervenali, dívky se usmívaly.

Poté se z pěti set hologramů opět stal jeden a dívčí předsedkyně řekla:

- Moji mladší bratři a sestry! V našem vesmíru je mír a řád, ale hyperplazma musí být udržována aktivní. Proto pro vás vyhlašuji sezónu vojenského výcviku.

Různé typy her a bojového tréninku by vás měly udržet ve střehu!

Mladí pionýři zvedli ruce v obvyklém pozdravu a zvolali:

- Sloužím Sovětskému svazu! Sláva SSSR!

A zároveň dodali:

- Lenin a hyperplazma jsou s námi!

Dívka přikývla a pokračovala:

- Mezitím jezte. Kdo jí, jí pro Lenina!

A její hologram zmizel.

Ve vzduchu se objevily křišťálové a diamantové stoly naložené různými pokrmy. A samotné děti se opět zpestřily v oblečení. Většina chlapců a dívek se raději poflakovala naboso. Navíc jsou jejich prsty tak hbité a tak obratně se ohýbají.

Že mohou uchopit lžíce, vidličky a nože.

Valerka, sedící, spokojeně nabírající lžící zlatou zmrzlinu v oblázcích, poznamenala:

- Co myslíte, v nejbližší galaxii by na nás mohla zaútočit civilizace?

Marinka pokrčila rameny a odpověděla:

- Osobně o tom pochybuji . Pokud jsou tak technologicky vyspělí, tak prostě musí mít komunistický systém. Ale komunistické státy mezi sebou nebojují.

Slávka se usmála, žvýkala směs manga, čokolády a křížence kobylky s pistáciemi a poznamenala:

- Jednou si pamatuji, že mezi SSSR a Čínou málem vypukla válka. Takže komunismus může být jiný!

Levka přikývl:

- A Pol Pot se nazýval komunistou. A on sám spáchal genocidu vlastního lidu horší než nacisté.

Valerka mrkla na kluky:

- Chcete bojovat s nacisty? Můžeme to udělat ve virtuální realitě. A vše se bude dít jako ve skutečnosti! Naprostá iluze reality.

Marinka se zachichotala a poznamenala:

- Zajímavý nápad, ale nejdřív zkusme něco modernějšího. A vždy budeme mít čas bojovat proti nacistům!

Levka souhlasně přikývl:

- A je to. Od Velké vlastenecké války uplynuly stovky let a je to již dlouhá historie. A všichni se k ní hrnou. I pionýrská hymna je o tom všem!

Sláva s úsměvem poznamenal:

- Ale Vladimir Lenin je ještě starší a je oslavován jako věčně živý!

Valerka sebevědomě řekla:

- Brzy se naučí křísit mrtvé. Vědci již objevili jednotlivé řeky času. Pokud po ní půjdete až do okamžiku smrti a odstraníte odtud tělo, bude v budoucnu obnoveno a člověk bude žít s novou, neuvěřitelnou silou!

Levka se chichotala a zpívala:

Nesmrtelnost po dlouhou dobu,

Muž hledal, uchvácen podivuhodným cílem,

V náboženstvích starověku,

A v přísných vědách pozdějších dob...

Marinka přikývla a potvrdila:

- Ano, něco takového existuje. Proto bylo křesťanství tak přitažlivé? Slibovala lidem nesmrtelnost a radostnou nesmrtelnost, ve které byli lidé téměř rovni bohům. Přesněji bez specifik.

Pionýrský chlapec Valerka přikývl:

- Že jo! Takže každý má rád to své. Zde v islámu přinesli do ráje více specifik. Přišli s harémy a paláci. Otázka ale zní: když má harém muž, co potom žena? Co když stačí muž a jedna milovaná dívka?

Slávka poznamenala:

- Ano, když se na to podíváte, je to spíše mínus než plus! Když je více specifičnosti, intrika je zabita . A proč někdo, kdo neví, jak zabít čas, potřebuje věčný život?

Levka poznamenal:

- Jsme téměř nesmrtelní. V každém případě nestárneme. A pokud ano, máme před sebou ještě tolik dobrých věcí.

Valerka tweetovala:

Zatím jsme jen děti,

Musíme růst, stále růst...

Jen nebe, jen vítr,

Před námi je jen radost!

Jen nebe, jen vítr,

Před námi je jen radost!

Marinka se usmála a navrhla:

- Teď půjdeme s Valerkou a projdeme překážkovou dráhu.

Pionýrský chlapec souhlasně přikývl:

- Samozřejmě! Dnes je svátek až do rána - pojďme prorazit fraer !

Děti na sebe mrkly.

Poté se chlapec a dívka ponořili do virtuální reality Hypermatrixu .

Vojáci pionýrů si nasadili přilby a svět kolem nich se náhle změnil, monstrózní hologramy se daly do pohybu.

Valerka, i když chápal, že je to domněnka , cítil určitou nesmělost. Věděl, že překonání překážkové dráhy je typické pro nahodilý výcvik více či méně vážné armády.

Marinka mu zašeptala:

-Neboj se, parťáku! Je to prostě kouzelná elektronika.

- Kde jsi přišel na to, že jsem nesmělý? - Valerka Lagunov byla statečná, ale jeho zuby zrádně cinkaly.

A chlapce vlastně překvapilo, že takové hry ještě nehrál, a proboha. A teď je jako dvouletý chlapec a malé děti hrající si ve virtuálních hrách se pravděpodobně tolik nebojí.

- To je zvláštní záření, vzbuzuje v nás strach. Jako bychom zapomněli, že nejsme zelení začátečníci, ale ostřílení válečníci! Partner jemně hladil pionýrského chlapce po svalnaté hrudi. Oči hořely.

Valerka vřele odpověděla:

- Opravdu jsem nebojoval, ani jeden den, ale trénoval jsem celý život!

Pískal jako slavík.

Nejprve ze všech zbraní dostali jen malou pevnou laserovou dýku.

Nevypadal ani nijak zvlášť vážně. Pravda, byla lehká a dala se mírně prodloužit. První nepřítel připomínal ostnatého šneka, kterému z ulity trčel zobák. Počáteční cesta byla na některých místech po kluzkém, rotujícím povrchu. Proto Valerka, která se odchýlila od nepřátelského útoku, téměř padla. Jeho přítel brouka zasáhl, rozřezal ho na dvě části a kusy odpadly.

- Pracujte s dýkou! " vykřikla Marinka. "Nejsou tak děsiví, jak chtějí vypadat."

- Všiml jsem si toho! " řekla Valerka. - I když se s tělem děje něco divného. Jako by nervová zakončení zamrzla!

Pionýrský válečník zaskřípal:

- Uvidíš, tref se! To je všechno " rozmrazování "!

Virtuální monstra, některá podobná lidem, jiná s mnoha chapadly, na ně zaútočila. Tentokrát byla ve střehu Valerka. Protiúder otřásl nejbližším nepřítelem. Další, koho zabil, byl hermafroditní muž. Vůbec mi není líto takového blázna . Ale podoba chobotnice s meči jí málem uletěla z hlavy.

Po chycení mečem mě tělo začalo bolet a bolet.

- Je to nechutné, ublížil mi! - zaklela Valerka. "Nemyslel jsem si, že jsem tak nešikovný."

- Už jste někdy bojovali s virtuálními monstry? - zeptala se Marinka.

- S ananasovou opicí! Pronásledovala mě a málem jsem zemřel. I když existují někteří excentrici, kteří říkají, že všechny opice jsou laskavé a milují lidi, protože jsou jejími bratry.

- Naši protivníci nejsou ani dobří, ani zlí. Jsou lhostejní jako moře, po kterém plují piráti.

- Pravděpodobnější dokonce vakuum. Moře je teplé a mírné. - Pionýrského chlapce zasáhla směs banánu a tygra, s raketami místo tesáků, která na něj skočila. - Na těchto překážkových drahách mám na hlavě černou díru. Pravda, teď se s tělem děje něco špatného.

Pionýrský válečník zaskřípal:

- Abych byl upřímný, také se bojím a jsem proti pulsaru!

Chlapec a dívka pokračovali v pohybu. Zpočátku nebyly příšery nijak zvlášť rychlé, což úkol usnadňovalo. Valerku a Marinku však výboje mírně zaskočily. Bylo to horší, protože monstra začala plivat oheň. Valerku pálilo břicho a cítil opravdovou bolest.

- Chce se mi z toho otočit vnitřnosti! - Řekl.

- A není to pro mě jednodušší! - Dívka ukázala na své pravé, téměř obnažené prso. Kapala z ní krev. Znovu na Valerku plivali, pionýrský chlapec se opozdil, dostal ránu do ramene , zjevně si zlomil kosti. A když se obyčejnému člověku zlomí kosti, tak to bolí, že můžete zemřít šokem. Přestože chlapec Terminátor nebyl obyčejný člověk, v tu chvíli si připadal mimo. Cítil zvláštní, extrémně škodlivé vlny, které paralyzovaly jeho schopnosti.

- Cítím se špatně! - Valerka omdlela. Dívka mu profesionálním pohybem třela jeho krásnou hladkou tvář.

- Neponoř se do černé díry, můj drahý rytíři. Vědomí se vrátilo, ale s ním i bolest. Valerka zasténal, slabost ho dusila:

- Už nepůjdu.

Pionýr zakřičel:

- Nenech se rozmočit! Je zde lékárnička.

Opravdu, překážková dráha byla jako počítačová hra. Existují další životy a, což je důležité, energie, která způsobuje okamžitou regeneraci. Ano, bylo to těžké, ale kluci se naučili.

- Hlavní je neustupovat a nevzdávat se! - řekla Marinka. Ani ona nebyla v klidu, každou chvíli dělala chyby a dostávala bolestivé rány. Pak si manželé zvykli a začali působit mnohem harmoničtěji. V další fázi museli skákat na houby plovoucí ve vzduchu, uhýbat létajícím nožům a plazit se přes ostnatý drát. Bitva byla stále těžší a protivníci postupovali rychleji a rychleji. Je pravda, že bylo možné používat ukořistěné zbraně, také virtuální, ale ve svých vlastnostech velmi podobné skutečným nosičům smrti.

Zejména Valerka vyzkoušela vícehlavňový vibromet ! Vytvářelo to malé trhliny v prostoru. Pravda, po třech výstřelech se rozpadla, ale pokosila několik řad protivníků.

"To není špatné!" řekl chlapec.

- Pokuste se získat bublinový plazmový odpalovač ! - poradila Marinka - To bude mnohem účinnější.

Chlapec bojovník poznamenal:

-No, to taky není špatný nápad. A kde on?

Pionýrka zapištěla:

- To je tak malá dýmka, že připomíná pionýrský roh. Foukněte do ní a uvidíte rychlý let hyperplazmatické kaskády.

Chlapec stěží uhnul salvě, trochu se plazil po štípaném povrchu a zvedl polnici. Výstřel.

Bubliny padaly podél klikaté linie a opatrně se odrážely. Tvorové, které zasáhli, explodovali.

- Co! To není špatné! - řekla Marinka. - Stačí ho trefit níž, aby do nebe létalo méně bublin.

Pioneer Boy zaštěbetal:

- Zkusím to co nejlépe!

Mladý válečník řekl:

- Zkuste a nebuďte překvapeni!

Průkopnice také zvedla silnou zbraň a použila ji, čímž prokázala neochvějnou sílu.

Bitva byla čím dál zajímavější. Tady se bojuje na planetě, kde se jim pod nohama nejprve valí voda proudem a pak teče strašně kluzké tekuté helium a shora i zespodu se pálí silné lasery, explodují anihilační granáty.

Valerka odpálila oběma rukama najednou a dokonce zatančila preclík.

Byl několikrát chycen a usekl si levou nohu. Díky mému partnerovi mi pomohla dostat se k život zachraňující lékárničce. Noha vyrostla.

- Jsi v pohodě, Marinko.

Válečník opovržlivě odfrkl:

- Jsi slaboch, Valerko. Děti snášejí tak krutou bolest a ty jsi sténal!

Pionýrský chlapec nebyl sám sebou, něco ho trápilo :

- Momentálně vše vnímám mnohem akutněji!

Když Marinka položila další řadu monster, řekla:

- Každopádně buďte trpěliví!

Leninský chlapec si povzdechl, bylo neuvěřitelně těžké mluvit:

-Musíš, jsem muž!

- To je ono, člověče! - Na okamžik se jejich rty spojily. Valerka cítila medovou sladkost polibku mladé ženy.

Průkopníkovi se začala točit hlava a téměř ztratil vědomí a zaskřehotal:

- Bohyně!

- Lucifere! - odpověděla dívka.

Poté vstoupili do neustále se měnící atmosféry se silným větrem. Buď fouká zepředu, nebo naopak tlačí do zadu. A nepřátelé se neustále mění, někdy létají jako vosy, někdy se naopak plazí jako jedovatí hadi. Musíte ale neustále bojovat, skákat z jedné plošiny na druhou a dokonce chytat za nohy umělé mouchy a ještěrky, které s jejich pomocí vylétají z pastí. Některé exempláře, zejména kříženci motýlů a květin, jsou úžasně krásné. Směs vážky a tulipánu, jiskřící všemi barvami duhy s omamnou vůní. Quasar ! Vyceněná ústa cvakají zezadu jako elektronické pastičky na myši, metrové zuby jiskří blesky. Existují i větší, pětimetrové a dokonce desetimetrové tesáky. Valerce se podařilo kolem nich proklouznout. Jedna z příšer, kříženec tanku a škorpióna, explodovala s řevem a rozsypala spalující bonbóny.

- Nejsme fotografováni ! Kvarky se nechytají. - Statečný válečník zpíval.

Chlapec opět obdrží poškození od záblesků anihilace . A teď je na tom dívka ještě hůř, nohu jí zase utrhli. Ale obratně skáče na jedné končetině, aniž by přemýšlela o ústupu. Není však kam jít.

- Máme jeden způsob, buď přežít, nebo zemřít! " řekla Marinka s poněkud banálním patosem.

Mladý průkopník potvrdil:

-A jen spolu! Černá díra je jasnější, když pár hořících srdcí září v ledovém éteru!

Za cenu neuvěřitelného úsilí, nelidského napětí se přes to dostali, ačkoliv na jejich tělech nezbyl žádný životní prostor.

Další fází je poušť s brutálně sajícím zeleným pískem, nelze ani vteřinu stát na místě, zasekávají se vám nohy a ještě musíte střílet a bodat. Zde proti nim bojují maskovaní ozbrojenci, někteří ve zbroji. Existují různé typy bojovníků, jsou zde jak lidé, tak kříženci štíra s kaktusem, broukem a hasákem. Letí gravitační letadla , před kterými se nemůžete schovat, nemůžete se schovat, laserové paprsky rozptýlí písek. Při dopadu na tělo nastává pekelná bolest, vnitřnosti jako by byly vytlačeny válečkem a naplněny horkým olejem. Tetralety se potápějí, shazují bomby ve tvaru ohavných lebek s mnoha spalujícími očními důlky a chrlí zuřivé paprsky ve své žízni po zničení!

Valerka se však neztratila. Předvádí druh tance, prochází mezi proudy.

Marinka si dokonce udělala legraci:

- Ruská whist, křídla létají vedle tebe!

Valerka vyzvedla:

- Velitel seřadil naše pluky do řady!

Chlapec a dívka společně udeřili nůžkami pomocí techniky "vodopádového proudu" a položili nepřátele do bujných svazků. Tolik různých tvorů se rozdělí , rozdrtí nebo vzplane. Je to ohromující groteska, která nepostrádá komedii, zvláště když se tetralet v podobě draka a sekery při zásahu proměnil v padající proud zlatých, tyrkysově skvrnitých housenek:

- Když střílíte, postavte se na špičky, vaše pohyblivost bude větší. - navrhla Marinka.

Valerka si automaticky všimla:

- Menší stabilita.

- Jak to říct, dynamika je vždy silnější než statika!

Aby dívka svá slova potvrdila, rozsekala paprskem řítící se konstrukci připomínající plechovku se sudy. Rozbil se na kusy a spadl a rozletěl se na kusy. Už v letu se kusy poraženého cíle proměnily v hejno fialových kříženců: čmeláků a šimpanzů. Tato podivná stvoření spolu bojovala, každým okamžikem se zmenšovala a rozplývala se v atmosféře virtuální bitvy :

- No, jak? Quasar ? " zeptala se Marinka a pletla obočí.

- Velmi cool, a co je nejdůležitější, slušné! - všimla si Valerka. - Je hezké žít mezi lasery a plazmou! A slyšet, jak planeta exploduje!

Dívka se zasmála:

- A zažijte orgasmus v boji se mnou! A procházejte se a dovádění podle libosti! No, u mužů oceňuji takový smysl pro humor.

Další dárek hravě zničila průkopnická terminátorka Valerka. Připomínal kládu pokrytou ocelí. Nevybuchla okamžitě; bylo zapotřebí několik dalších náloží. Na druhé straně paprsky vycházející z drápů zlomily mladému leninistovi ruku.

- Tohle je vesmírná propast ! - křičel podrážděně. - Musíme myslet na něco takového.

Marinka jakoby posměšně vyhrkla :

- O čem to mluvíš?

- Udeř mě cihlou do obličeje . - Jedna ruka nefunguje. - poznamenala Valerka. - Ach, kde je moje supertělo ?

brzy budou regenerující se životní těla ."

Jak se ukázalo, nemýlila se. Ale léky nestačily, ruka se zotavila, ale četné řezné rány a bolesti zůstaly.

Až příště dojde k sopečné erupci , musíte se neuvěřitelnou rychlostí vyřítit na vrchol a střílet na nepřátelské bojové kyborgy. A kyborgové jsou prostě obscénně domýšliví: kříženci starověkých hollywoodských terminátorů a moderní výtvory kosmické evoluce, ultra-diaktivní tankosauři . Valerka, mladý leninista ( který pro něj většinou nebývá typický), byl už smrtelně unavený, před očima se mu míhaly příšery a okolní nepřátelské prostředí a tomu všemu nebylo konce. Marinka také začala padat a kulhat:

- Můj chlapče, jak je to pro tebe těžké!

Mladý průkopník vrávoravě odpověděl:

- A ty, jak vidím, padáš do kolapsu!

Průkopník řekl:

- Takový trénink jsem už dlouho neměl. Obecně jsme mírumilovné sovětské impérium vítězného komunismu a nehodláme na nikoho útočit, respektive nechystali jsme se, ale každý jednotlivec prochází cestou vojenského výcviku. Vždyť to není vtip, válka trvá už více než tisíc let! Takže se křižujete, pro každý případ, nikdy nevíte! Samozřejmě, že nejsem skutečný, ale strávil jsem sedm virtuálních let v kybernetické hře na povrchu neutronové hvězdy!

Valerka vykřikla:

- Páni, sedm let je hodně!

Dívka odpověděla rozhodně:

- No, za prvé, žijeme nyní téměř neomezeně, a za druhé, na neutronové hvězdě je to docela pohodlné, úplný průmysl požitků a zábavy. S největší pravděpodobností jde o radostnou zábavu. Gravitace je neutralizována. Jsi kvazar kluk ?

- Zatím neexistuje žádná zvláštní super radost ! - Všiml jsem si vyčerpané Valerky.

- Záměrně na vás tlačí, abyste alespoň něco pochopili o službě v armádě. Nemáš žádný trénink, nebo jsi jen slabochy ? " zeptala se Marinka, aniž by přestala zběsile střílet po příšerách.

Valerka, střílející a občas sekající ( to druhé je ještě obtížnější), sotva popadal dech, řekla:

- A v minulosti byla doba, kdy byla ruská armáda zcela profesionální. Slouží v ní dobrovolníci za peníze a rekrutovali se z různých zemí.

- Tedy žoldáci. - shrnula to Marinka. - Ale nejsou spolehliví a mohou přejít na stranu toho, kdo platí více.

Valerka, která porazila dalšího ošklivého vojáka ve tvaru bradavičnaté vážky, smutně vzdychla:

- Něco takového není vyloučeno. Ale přesto je většina žoldáků podle občanství Rusové. To znamená, že nezradí svou vlast. A oni vás nezradili!

Válečnice namířila paprskovou pistoli prsty na nohou a rozdrtila křížence mezi makakem a kiwi:

- A v případě velké války byly v minulosti problémy s odvody.

Pionýrský chlapec, který si otřel tři hlavy z křížence hada Gorynycha a kaktusových muchomůrek ( velmi bolestivě ho píchali žahavými jehlami do bicepsu), blábolil?

- Mohli a také povstali! Ale armáda SSSR stejně vyhrála všechny války. NATO bylo poraženo, Čína byla poražena a dokonce i takové monstrum jako USA bylo pokořeno.

Dívka udělala hloupé oči a střílela z vysílače pomocí jazyka:

- Mají brannou armádu?

Chlapec namítl a vykuchal hybridní tříkolku a chobotnici:

- Ne! Také občanský zaměstnanec. V tom je její síla i slabost. Nepřátelské jednotky jsou však dobře vycvičené, zejména Spojené státy porazily jedenapůlmilionovou iráckou armádu a ztratily necelých dvě stě vojáků. Souhlas, impozantní úspěch.

- Správně, není to špatné! - Marinka vložila nálož do stíhačky a rozdrtila velkého brouka, který spolkl samohybné dělo. Byl rozbit na kusy. - Ale měli jsme poměr ztrát v náš prospěch, který byl mnohem strmější.

- No, záleží na technologické úrovni! - Pionýrský chlapec olízl proud krve vytékající z jeho rozříznutého čela.

- Samozřejmě, záleží! Každý objev ve vojenské sféře přibližuje okamžik vítězství!

Marinka začala zpívat a její hlas probouzel nové neovladatelné síly:

Elfio, jsi moje rodná země,

Budu vždy věrný, oddaný!

Léto hoří, ledově chladné ,

Potok je v pohodě, voda teče!


Moje vyvolená je bělejší než sníh, křída,

Na své průhledné rty přinesla víno!

A duch je silný, ale tělo je tak bezmocné,

trpět ranami !


V kosmickém éteru není mír,

Bitva zuří a vy nemůžete rozeznat slova!

Šílenství se děje po celém světě

A nevinná krev je znovu prolita!


Chrámy nás vyprovodí zvučným zvoněním,

A vítr jako by zmrzl, řev davů utichl!

A prvorozený se narodil s mým sténáním,

Nesmělý verš věnuji potomkům!


A syn bude sloužit své vlasti,

Poraz všechny nepřátele ocelovým mečem!

A vlajka Elfie nebude bezvládně klesat,

všechny protivníky !


Vlast a skály a dubové háje,

A dětský smích, trylek slavíka v lese!

Bojovali za vlast, ne pro slávu,

Ať ty a já žijeme ve štěstí!

Když skončila, objevila se před nimi celá armáda mrtvol. Připomínalo to drobený masový salát z produktů vytvořených Picassovou fantazií poté, co jeho mozek zaplavil oceán hyperplazmy. Dívka se zeptala a sotva popadala dech:

- Souhlasíš se mnou, Valerko?

Mladý leninista sebevědomě odpověděl:

- Miluji svou vlast, ne méně než tebe. - Věř mi, Mirabelo.

Válečník se opravil a srazil křížence komára a hrocha:

- Nejsem Mirabela, ale Marinka.

- Promiň, špatně jsem se vyjádřil. - Příšerná únava. - Pionýrský chlapec se zakymácel. - V jedné sérii se tak jmenovala kvazi bohyně, která stvořila tucet obrovských vesmírů a poté se dobrovolně vzdala všech výhod a byla prodána do otroctví!

- Toto je radiační tlak. Ve skutečnosti to není tak špatné. - Průkopnický válečník ukázal dva jazyky. - Otrok a bohyně, rýmují se tak superstar !

A tato úroveň zůstává pozadu. I když bylo prolito hodně krve.

A když v další fázi začaly na chlapa a dívku padat virtuální kameny, nahrubo otesané ve tvaru starověkých bohů, pár těžkých úderů je oba málem ukončilo. Valerčiny kosti ztratily svou dřívější pružnost; zlomily se a způsobily nesnesitelnou bolest. Marinka byla také extrémně vyčerpaná a držela se s extrémní námahou.

- Lžeš! Nemůžete zlomit vůli ruského lidu!

Valerka, ztrácející sílu, sípala:

- Nelidská odvaha odlišuje náš národ od jiných národů!

Pionýrský chlapec a pionýrka se navzájem povzbuzovali. Ani nepomysleli na to, že by se vzdali nebo se zhroutili.

- Naše vůle je v naší pěsti! - Valerka ho přerušila.

Marinka dodala:

- Wille, tohle je ukazováček, který drží spoušť vrhače paprsků - jeho slabost je sebevražedná!

Nakonec na závěr čekal na pár mladých bojovníků osobní souboj, na který bylo připraveno nejstrašnější monstrum . Netvor je vidět už z dálky, zašeptá Marinka.

"Pro nás je nejlepší jednat ve dvojicích." Odrážení útoků tohoto tvora virtuálního podsvětí.

Valerka souhlasila:

- Jen tak budeme mít šanci.

Ono, toto neuvěřitelné monstrum, bylo vytvořeno z tekutých kovů smíchaných s multiplazmou a v rukou drželo gravionicko-nukleonové meče. Každá končetina je svým způsobem děsivá: jedna je pokryta bradavicemi, druhá vředy, třetí trny, čtvrtá třískami, pátá rozbitými diamanty atd. Oni, tyhle "pracující ruce", blikají neuvěřitelnou rychlostí, útok přichází současně shora, ze strany a zespodu . A ne v trojrozměrném prostoru, ale v osmnácti dimenzích najednou! To znamená stovky současně protilehlých a ve stejnou dobu podobných rovin útoku. Sotva se stihnete bránit, a i když se vám podaří useknout si ruku, okamžitě vám vyroste nová .

- Hrajte ve dvojici!

Mladý leninista křičí:

- Zatracený foton !

Chlapec a dívka střílejí a snaží se dostat do koncentrace všech multivektorových dimenzí, které ovládají multiplazmu . Uspějí tím, že chytí růži osmnáctirozměrného prostoru. Můžete vidět, jak se kov šíří všemi směry, tisíce kuliček podobných rtuti .

Marinka křičí:

- Quasar je přefotonizovaný ! Hyperplazma !

Ale monstrum, jako pták Fénix, náhle ožije a je obnoveno.

Valerka s Marinkou kroužily kolem nehynoucího monstra. Byli již vyčerpaní a nepřítel na ně nadále tlačil. Jako hydra: místo toho, aby byla jedna hlava useknuta, vyrostly dvě! Zkuste to, vyhrajte!

Chlapec, který dostal další řez, s hlasem, který se zlomil z neuvěřitelného napětí, navrhl:

- Vždy musí existovat způsob, jak porazit nepřítele! To je důvod, proč je to překážková dráha, někdo ji určitě projde a vyhraje vavříny!

Dívka bez dechu odpověděla:

- Samozřejmě existuje způsob, jak vyhrát! Co vám říká zkušenost?

Valerka zašeptala a spustila kapky krve:

- Tohle monstrum je robot! Musíte najít jeho ovládací panel a vypnout ho! Kvazar v hyperfrakčních dimenzích se může utopit v náprstku.

Marinka cítila naději:

- A kde je?

- Ne příliš daleko, ale ne na nejviditelnějším místě! - odpověděla Valerka, ztrácející poslední síly ze svých ran!

Marinka byla jen o něco svěžejší než on:

- Dovolte, abych vás zakryl a vy hledejte tento notoricky známý ovládací panel!

- Pokusím se! "Pravé oko mladého leninisty už nic nevidělo a levé bylo zataženo růžovou mlhou a mladý bojovník byl veden čistě intuitivně.

Virtuální monstrum na dívku zaútočilo neuvěřitelnou silou a způsobilo jí několik řezných ran. Marinka se nesměle stáhla a v rameni se jí objevila působivá rána. Dívce se třásly nohy, nebo spíše ta jediná, která přežila, ale podařilo se jí uříznout jednu z končetin netvora!

- Ne, tak snadno mě nevezmeš! - Pionýrský válečník vyplivl vyražený zub a zamířil na řady očí super bestie .

Netvor předl:

- Plameny podsvětí na vás čekají!

Marinka odrazila rány, ale minula šťouchnutí do nohy. Bota se rozpadla a odhalila půvabnou, svalnatou nohu. Prsty byly popáleny hyperplazmatickým tokem.

- Tady je černá díra ! - Dívka odpověděla - To je to, co mi děláš, můj supermonstrum - antihrdina! Ale není pro mě snadné úplně zabít toho šílence , nula, nula, sedm!

Netvorovi se prodloužily paže a pokusil se dostat k Valerce. Chlapec kopl , ale byl vážně zasažen do boku. Krev znovu tekla a na nerovném povrchu zanechávala skvrny. Valerka, překonávající bolest, udělala salto, šla po rukou a pak provedla další výpad.

- Ukážu ti Kuzkovu matku! Černodyrnik ! - Chlapec sekl do zdi ve snaze trefit výš.

Monstrum, které se stále zvětšovalo, zahájilo ofenzívu na dvou frontách.

Marinka se otočila a skočila a spálila si holé nohy. Krásná dívka zažila silná, ale dávno zaběhnutá muka. Skočila a kopla do elektronického tvora bosou nohou, ale okamžitě byla zasažena zpět, přišla o tři prsty a zranila si nohu.

Marinka křičela:

- Hrůza antisvěta!

Monstrum sarkasticky zavtipkovalo:

- V hyperpodsvětí takhle zpívat nebudete!

Dívka byla nucena ustoupit. Bylo to pro ni čím dál těžší. Dostala to i Valerka, po dalším útoku virtuální monstrum uřízlo chlapíkovi nohu v koleni.

Pionýrský chlapec zasténal:

- Oh, to se nedá vydržet !

- Buď silný a seber svou vůli! - poradila Marinka. Čepel meče zasáhla krásku do hrudi a usekla jí bradavku. Dívka udělala salto vzad a blýskla nahými, zakrvácenými podpatky. Potom vztekle zaklela:

- Takhle hladíš ženy!

Elektronické stvoření odpovědělo:

- Chci se jen mazlit a obejmout ty ošklivé dívky! Chci jim zlomit prsty a roztrhat je na malé kousky!

"Rozsekám tě na nudličky a natáhnu kozy!" vykřikla Marinka. Dívka to dostala jako rána kladivem. Zlomila se noha a škubající se kus odletěl.

Valerka přišel o ruku, jednoduše ji uřízli pomocí ventilátoru:

- Tady je fakallioimitátor ! - Pionýrský chlapec zaklel. - Chceš mě pošlapat!

Netvor zuřivě zaklel:

- Bude to pro vás těžké, vakuové kvarky!

-Mýlíš se, ty mrtvolný bastarde!

Pro chlapce pionýra to bylo velmi těžké; Nebyla síla, která by se dál držela, ale Valerka bojovala. Odrazil další útok, usekl nepříteli úd, ale ten okamžitě, i když těžko pochopitelný okamžik, narostl!

Tvor zavyl:

- Co, bolí to?

- Tak tak! - Pionýrský chlapec vyplivl hrst zubů, lícní kost měl proříznutou.

- Bude ještě hůř!

Následoval útok na dívku, ta se stáhla a obratně odřízla protivníka. Plivl jedovatou hnědou krev, ale stal se ještě hroznějším:

- Co, krásko ? Dostaneš to v niklu!

- Narazíš na pěst silného vojáka! - Pionýrka odpověděla důstojně.

Další rána a její ruka byla useknuta. Marinka povolila a byla odhozena zpět. Krvácela. Valerka dostala další "dárek", rozřezali mu koleno. Chlapec zasténal a snažil se uhnout , ale hrot prorazil místo, kde mají obyčejní lidé pravou ledvinu.

Valerka trefil úd, podařilo se mu ho jen nepatrně pořezat, maso z tekutého kovu mnohem zesílilo. Pionýrský chlapec ustoupil a pokusil se odrazit, ale najednou na něj letělo tucet čepelí a dýk. Jeden z nich probodl chlapovi srdce, Valerka se zapotácela a začala padat.

Marinčino zoufalé úsilí ho zachránilo před okamžitou smrtí. Chlapec dostal nové poškození, byl téměř rozpůlen a dívka přišla o druhé prso a její srdce bylo také propíchnuté. Marinka byla celá od krve, loupala se jí krásná kůže. Dívka zasyčela:

- Ztrácím svou krásu!

Monstrum, aniž by skrývalo své masožravé emoce, zařvalo:

- Jako aligátorovi bude vaše kůže odstraněna!

Umírající dívka neztratila humor a okamžitě odpověděla:

- Silou terminátoru bude obličej poražen !

Opět zoufalý výpad, zůstala jen jedna zmrzačená noha. Jak těžké to pro dívku bylo.

Valerka dostala další ránu do srdce. Je dobře, že je má tři, jinak okamžitá smrt. Ale ztráta dvou ze tří motorů způsobuje jeho výrazné oslabení. Průkopníkovo vědomí bylo zakalené; jedna přeživší noha už nedokázala udržet jeho tělo.

Netvor zavyl:

- Probodnu tě! - A vrhl se na dívku. Jeho obscénní ústa říkala:

- Víš, jak za starých časů ukřižovali na kříži rázná děvčata , jako jsi ty?

-A já to nechci vědět! - Marinka se bránila zoufalstvím mouchy v husté síti.

- Ale musíš!

Čepel se vrhla na dívku a rozpůlila krásu . V posledním smrtícím úsilí Valerka vrhla mečem a zasáhla holubici blikající na obloze, pták byl malý a tak neškodný, ale pionýrský chlapec si na okamžik myslel, že se před ním objevil oranžový pohled.

Netvor se chystal rozdrtit dívce hlavu, ztuhl a najednou se začal hroutit. Jeho monstrózní maso se rozsypalo jako pingpongové míčky. Jsou stále menší a menší, rozptýlené a poskakující. Marinka, říhající krev, vykřikla:

- Koneckonců jsi to udělal!

- Ano, udělal jsem to! - pionýrský chlapec sebou škubal v křečích z nepopsatelné bolesti. ---Čeká nás konečné vítězství.

Poslední fráze už nebyla na místě, ale vypadala velmi expresivně. Chlapec a dívka spojili své zkrvavené ruce a plazili se. Překračovali metr za metrem, jako by s nahým břichem na rozbitém skle. Hrdinským úsilím byla bariéra nakonec překonána. Obraz zablikal a světlo potemnělo. Mladík a dívka na okamžik omdleli, načež se probrali, zmrzlí v biokomoře. Navenek byly docela neporušené, ale visely na silovém poli.

. KAPITOLA Č. 4

Desetihvězdičkový důstojník se dvěma zástupci se zájmem pohlédl na polonahá, velmi svalnatá těla pionýrského chlapce a pionýrky:

- Jste skvělí bojovníci! Přesto si dokázali poradit s posledním monstrem, což se většinou podařilo jen jednomu z milionu!

Valerka a Marinka štěkal :

"Snažili jsme se splnit svou povinnost vůči Posvátné vlasti.

- To je chvályhodné, ale obvykle to nestačí k překonání všech překážek! Není to ono?

Marinka rychle odpověděla:

- Ano! Samotná loajalita ke službě zemi nestačí, ale její absenci nelze ničím nahradit!

- Ano přesně! Jak jsi Valenko uhodla, že je to holub, kterého je potřeba sestřelit? Byl tak neškodný.

Valerka s vráskami na čele odpověděl:

- Těžko říct. Možná intuice. Zdálo se mi, že přes oranžový pohled vidím ptáka, a pak moje tělo zareagovalo samo. Možná přecitlivělost na smrt.

Důstojník a několik jeho doprovodů náhle zmizeli.

Valerka, Slávka, Levka a Marinka skončily spolu. Byli na poli, které bylo docela krásné na pohled. Rostly bujné květiny, tráva byla oranžová, vzduch jako by byl nasycený medem.

Průkopnice, která měla nyní na sobě luxusní tuniku, dupla nahou opálenou nohou a zaječela:

- No, budeme bojovat?

Valerka jen v šortkách a s meči se zeptala:

- A s kým?

Levka vtipně poznamenal:

- Jak řekl Porthos: Bojuji, protože bojuji!

Slávka tweetovala:

Směle půjdeme do boje,

Za moc Sovětů...

Pojďme to rozdělit na kvarky,

V boji o to!

Tři chlapci a dívka se na sebe usmáli. A pak je vpředu slyšet klapot mnoha nohou. Ke čtveřici mladých válečníků se řítí velký goblin velikosti dobrého slona a padesát skřetů.

Marinka se zasmála, vytáhla šíp holými prsty a vystřelila ho přímo do středu goblinova čela. A šíp zasáhl a celou svou hloubkou pronikl do lebky netvora. Dostal drtivou ránu, až praskla čelní kost a vyletěly červenohnědé mozky. Goblinský surovec se zhroutil. A orkové vyli jako psi. A nyní je triumvirát v nelítostném boji. Kluci se vrhli na ošklivé medvědy a začali je sekat, jako by krájeli řízky. A začalo vražedné ničení.

A zabití, rozřezaní orkové padají. Tato zvířata se snaží zasáhnout chlapce pionýra kyji nebo meči, ale nedaří se jim to.

A Marinka střílí pomocí luku. Navíc raději netahá za provázek rukou, ale nohou. A funguje to efektivně.

Valerka křičela:

- Stručně řečeno, banzai !

Slávka se zasmála a poznamenala:

- Jsme chladnější než samuraj!

Levka rozsekal mlýn svými meči a poznamenal:

- Souhlas, to je skvělé !

A chlapci vzali a roztočili své meče jako čepele helikoptér a posekali poslední orky.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- Tak jsme vyhráli!

Marinka opravila:

- Tohle je jen jeden průzkumný oddíl. Hlavní bitvy jsou stále před námi!

Slávka se chichotala a zpívala:

Rakety pomalu odplouvají do dálky ,

Nečekejte, že je ještě potkáte...

A i když je nám trochu líto minulosti,

Blíží se bitva ninjů!

Tři chlapci a dívka cákali bosýma nohama do červenohnědých louží, cákance létaly různými směry.

Poté děti začaly zanechávat malé, půvabné, krásné stopy na světlé smaragdové trávě.

Marinka tweetovala:

To je dokonce velmi cool,

Zabili jsme celý vozík orků...

I když nepřítel vypadá tupě,

A nedorostl jsem do nových vzdáleností!

Valerka navrhla se sladkým úsměvem, který jiskřil jako perly, a bylo to velmi odvážné:

- Pojďme zpívat! A ukážeme naši nejvyšší třídu!

A děti to vzaly a s nadšením zpívaly:

Být dítětem je svým způsobem úžasné,

V terénu můžete běhat naboso...

I když je to pro chlapce trochu nebezpečné,

Tyran může být chycen násilím!


Ale jaké to je pro chlapce ve věčném dětství,

Když nosíš šortky, dál už nerosteš...

V sousedství se objevil mimozemšťan

A toho muže prodal za měděný groš!


Není to moc cool , věř mi,

Být navždy dítětem v šortkách...

I když tvé srdce bude zdravé,

Ale správce tě tvrdě zasáhne!


Koneckonců, není to rajské údolí, které na vás čeká,

Majitelem není Pán, svatý Kriste...

Ne, neexistuje nic takového jako půl světa,

Když jen vzlétnete ke hvězdám!


Chlapče, donutí tě pracovat takhle,

Těch obrazně sedm bude později zahnáno...

A nemají tu sobotu,

Brzy vás opaří vařící vodou!


Kluci je opravdu zvládli,

Koneckonců, v novém světě je spousta problémů...

Chlapcovo tělo bolelo únavou ,

Je to nevolník a vůbec ne hrdý pane!


Tak drahý bosý chlapče,

Pracujte tak tvrdě, jak byste měli...

Skoč přes pole jako hravý zajíček,

A nikdy se nestaňte bojovníkem!


Jsou ženy, které jsou krásné

Ale nepotřebují kluky ani děti...

Svým způsobem jsou kluci šťastní,

Lidi, nevěřte svým srdcím!


Ano, věř mi, otroctví nás nepřemůže,

A zlý bič nepřítele se nezlomí...

Děti věří, že si vybudují své vlastní království,

Bodavá vánice se rozjasní!


Jsme děti, věřím, že všichni brzy povstaneme,

Porazíme mimozemské fanatiky...

Ten mizerný Kain to dostane na rohy,

A udeříme hmyz kyjem!


Nevěřte mi lidi, nebude žádná slabost,

Brzy vytvoříme skutečný ráj...

Budeme svými vlastními soudci, chlapče,

Jinak bude z nebe pršet napalm!


Šmejdi hodně kradou ,

Proto jsou děti v chudobě...

Vydáme se po široké cestě

Aby se lidé všude bavili!


No, moje holé nohy ,

Chodí po nejostřejších kamenech hor...

Když však jdeme po cestě,

Přivedeme mimozemšťana pod sekeru!


Víš, budeme moci vyhrát dárky,

Porazte mimozemšťany z vesmíru...

Srdce chlapců rychle bijí,

Lovec se brzy promění ve zvěř!


Pokud to bude nutné, porazíme legie,

Věřte mi, nemůžeme si dovolit ustoupit...

Za námi, děti, budou miliony,

Se štěstím budeme na cestě!


Rozdrťme švába holou patou,

Pro nás to není vůbec limit...

S tímto osudem si nehrajeme na schovávanou,

Zvedni svého sokola, ten náš dětský vzlétl!


Ano, vítězství se nedává pro nic za nic, víš,

Je čas zničit hordu z vesmíru...

To není důvod, proč naši dědové bojovali,

Že toho chlapce mohli zmlátit mimozemšťané!


Vytvořme takové impérium

V což bude mír a milost...

Vedou bosou dívku na popravu,

Ale můžeme popravčího praštit do obličeje !


Ne, nesmíme se zlomit , věř mi,

Jak silný je duch chlapců...

I když naše těla jsou jen děti,

Ale dokážu rozdrtit i dva dospělé!


Věřím, že ve vesmíru bude štěstí,

Protože Všemohoucí Bůh je s námi...

Hrozné špatné počasí se rozplyne,

Ďábel mu zlomí dlouhý ocelový roh!


Chlapec pak najde svobodu,

A titan se stane silou svalů...

Je čas ukončit ten pitomý kulatý tanec,

Leťte do dálky jako nebeský orel!

Chlapci zpívali dobře a dívka zpívala spolu.

A když se objevil komár velikosti slušné stíhačky, Marinka hodila holými prsty na nohou tenký bumerang. Letěl po velmi přerušované čáře. A tak byl sosák odříznut. Ve fontánách vystříkla oranžová krev.

Valerka se zasmála:

- To je hustý ! Hyperpulsar !

A chlapec si hrál s vyrýsovanými břišními svaly!

Poté tři mladí leninisté vzali a holými prsty na nohou vypustili bumerangy v podobě pěticípých hvězd.

A tohoto hrozného komára doslova roztrhali na malé kousky.

Marinka si olízla rty a zaštěbetala:

Můj zákon je jednoduchý

Porážím ty, kteří jsou zlí...

Kdo je slabý - pomůžu,

Nemůžu to udělat jinak!

A dívka to vzala a masožravě se usmála. Toto je skutečně průkopník leninské potopy.

A na obloze se objevila vzducholoď. Obrovský a s celou baterií zbraní. Z dálky vypadal jako mrak. A dlouhé kmeny trčely.

Slávka tweetovala:

Vždy jezte zmrzlinu samotnou

Nechutná to mně, nikomu, nikomu!

Koneckonců, ta vzducholoď je docela velká,

Docela velký!

Koneckonců, ta vzducholoď je docela fajn,

Docela v pohodě!

A tak to vzali tři kluci a dupali nahými, kulatými podpatky do trávy. A objevil se silný, bojový raketomet. Vypadal působivě.

Marinka k ní přiběhla, otočila pákou a zasyčela:

- Dojde k útoku ve stylu plazmové princezny!

A rakety vyletí a zanechají za sebou tryskové ocasy, jako by to byly luxusní vlaky nevěsty.

A tak trefili vzducholoď přímo. A rána byla silná, drtivá.

A jak to bude hořet. A pak vezme vodík a vystřelí ho. A s takovou ničivou a vražednou silou. A byla to doslova hypervražedná rána.

A právě začal zářit a hořet.

A chlapce a dívku zasáhla vzdušná vlna. A padli a kopali holýma, opálenýma nohama.

Ale pak děti vyskočily a zařvaly:

- Jsme nejlepší! A ani malá kolonie nás nevyděsí !

A kluci zpívali s velkým nadšením:

Jsem bosý pionýrský chlapec

I když jsem si tuto kravatu nasadil proti své vůli...

A měl by existovat příklad pro všechny ostatní,

Aby se tak hrozný osud nestal!


Policisté chlapce zadrželi

A toho chlapa pořádně zmlátili ...

Obvykle házejí parohy,

Nechat se rozbít policajty na kusy!


Jsem ještě dítě, jen kluk ,

Ale čerti mě zavřeli do cely...

A vládne tam chlapské šílenství,

Při registraci mě ubili málem k smrti!


Pak si úplně ostříhali vlasy,

Takže aniž byste opustili toho chlapce, ani předklon...

Lov, já vím, nové změny,

Pokud takový případ přijde, věřte mi!


Zde je fotka chlapce z profilu, zepředu ,

A vzali i otisky prstů...

Nebudou uloženy po dobu jedné hodiny,

Zase uvidíme komunismus!


Chlapče, pracuj jen naboso,

Učitel nás pobízí bičem dál...

A pokud to bude nutné, udeří tě pěstí,

A aktivisté jsou povzbuzováni vodkou!


Ano, dětský tábor není letovisko,

Práce je hodně a studium pokračuje...

Ale chci, aby to bylo přesně naopak,

Zde démoni zjevně zapomněli na Boha!


No, chlapec se stal průkopníkem,

toho chlapa méně bili ...

Nyní je soudruh Lenin ideálem,

Věřím, že nasbíráme kilometry!


V případě potřeby zajistíme všechny nepřátele,

Stejně jako průkopníci světa je správné se vykoupat...

Postavili si podstavec rukama,

Tvrdá práce, brzké vstávání!


Toto je čas, kdy pokládáme koleje,

I když pořád jen chlapi...

A až do mrazu chodíme bosi,

A na poli jsou dívky, které řežou snopy!


A jen černý chléb pro chlapce k obědu,

Přidají trochu cibule a sádla...

Soused naříká na palandě, krvácí, je zbitý,

Chlapec pravděpodobně nepracoval dostatečně tvrdě!


No, tohle je tábor pro děti,

kterému Hospodin přikázal pracovat...

A teď na nás nelij vodu,

Podařilo se nám stát se velmi blízkými přáteli!


Ne, světlo komunismu nezhasne,

I když, my jsme děti, víte, jen děti...

Činnost rytířů je oslavována v básních,

A na planetě není smutnějšího místa!


Ale pionýři pochodují ve formaci,

Pod polnicí a veselým bubnem...

Zazní signál - jsi monstrum,

A z chlapce se jistě stane gentleman!


Co bychom měli dělat?

Otužuje, posiluje svaly...

Komsomolec mačká, víte, veslo,

A skvěle zabíjí své protivníky !


Pracujeme a začínáme žít lépe,

Dostali jsme sandály a trička...

A začali šít něco pro sebe,

Aby nedocházelo k AWOLům, věřte mi!


Chlapec má ještě celý život před sebou,

Proč být smutný, když všechno kolem je krásné...

Budeme na stejné cestě s komunismem,

A všechno dopadne, věřte mi, velmi cool!

A stejně tak kluci zpívali. A ze vzducholodě se skřety a děly zbyly jen úlomky. A hořely a zářily a vycházel z nich fialový dusivý kouř.

Marinka prskla:

- To je skvělé !

Slávka se zasmála a dodala:

- Ultrakvasar !

Levka pištěla:

- Už žádné kvasary nejsou !

Valerka namítla:

- Bude to ještě více kvasarové a chladnější!

A pionýrští chlapci si naráželi na holé paty a dokonce padaly jiskry.

Ale orkové se znovu objevili před nimi. Ale už jich nebylo padesát, ale celá armáda.

Valerka pískala a zpívala:

- A bitva pokračuje znovu,

A mé srdce je v hrudi úzkostné...

A Lenin je tak mladý,

A mladý říjen je před námi!

Slávka se zachichotala a dupla bosou nohou. V rukou pionýra se objevil vícehlavňový hyperlaserový kulomet . Mladý válečník poznamenal:

- Naše síla je velká, orky porazíme!

A chlapec to vzal a jak to zasáhlo, laserové paprsky to vzaly a udeřily do řad postupujících chlupatých medvědů. A právě v tu chvíli se ozvalo divoké vytí. A proudy hořící hmoty stoupaly k nebi. A jak všechno začalo hořet.

A masy orků začaly kosit.

Levka si také pořídila zabijácký stroj, jen ten vyráběl různobarevné hyperplazmatické bubliny. Jak to bylo agresivní a rozmáchlé. A orkové byli spáleni, obráceni a nuceni kouřit a maso bylo roztrháno na kousky.

Chlapec zařval:

Zaženeme ghúly do hrobu,

A postavme komunismus...

Zuří krutý boj

Revanšismus se blíží!

A Valerka má hyperpulzní kulomet. A on to vezme a budeme tlouct a sekat. A ta masa mrtvol se zde rozsype a převrátí. A tak mnoho z nich bylo spáleno, spáleno a pošlapáno.

Valerka, jak se říká, je na bílém koni. A triumvirát chlapců tyto skřety bez problémů zničí.

Ale dívka je samozřejmě v boji tvrdá. A také začala ničit orky pomocí malých odpalovacích zařízení samonaváděcích raket. A jedná s kolosální vražednou a nenapodobitelnou silou.

Toto je smrtelné a jedinečné vyhlazování. A dívka je na vrcholu.

A jak nemůže zpívat něco nádherného:

Dívky namydlí Morganovi krk,

A pirátovi useknou hlavu ...

Nemluv se svým protivníkem nesmysly...

Pokud skončíte s mrtvým tělem, budete úplně v prdeli!


My dívky víme, jak bojovat,

V boji bude výsledek skvělý...

A věřte, že umíme bojovat statečně

Tvrdě udeřte bosou nohou!


Nepřítel nás děvčata nezastaví

Naše vůle se určitě nedá zlomit...

Pirátská dívka všechny pohřbí,

Napište jí tento pozdrav do sešitu!


Pro ni je boj radost,

Morgan rozdrtíme na prášek...

Zlé stáří na dívku nepřijde,

Nepostříbří jí to chrám!


Neexistují silnější a krásnější dívky,

Jejich pěsti jsou jako páčidla...

Udělají ze sebe radost

Gnómové běželi rychle!


Krása dívek je nekonečná,

A zasáhli své nepřátele tak tvrdě...

Pokud je to nutné, bojují navždy,

A někdy pijí hodně vína!


Dívky v bitvě jsou obři,

Jejich síla je prostě ohromující...

Nepochybně dostávají dotace,

Věříme, že na planetě bude ráj!


pro dívky neexistují žádné překážky ,

Musíme dobýt vesmír...

A dostanou statečné odměny,

A určitě postavíme nový Řím!


Bůh, věř mi, nemá rád slabochy ,

Mlátí slabochy kyjem...

Věřím, že dívky budou mít nový svět,

Z množství ostrých, víte, bajonetů!


Vlast je krásná, majestátní,

Má mnoho různých starostí...

Čeká nás pirátská sláva,

Kočka alespoň plakala problémy!


Bosá dívka zvedá meč,

Ano, věř mi, je dobrá...

Staňte se orlem, ne papouškem,

Tato dívka mluví , má duše!


Svět bude jistě krásnější,

Vím, že v tomhle určitě vyhrajeme...

Je špatné přijímat od filibusterů,

A nad námi letí cherubín!


Co jste pro holky, nebuďte hlupáci ,

Samozřejmě milujeme i kluky...

Přijďte tiše v noci, mladí muži,

Budeme mít nové děti!


Kulomety zuřivě střílejí,

Nachystali celý arzenál...

Ne, mocně zlý Kain to dostane,

Rozbili jsme Agdama o hlavu !


Brigantinské plachty jsou naplněné,

Máme velmi silný pocit...

Víme, že vrány budou poraženy,

Kontrabas bude hrát nahlas!


Holky, co chcete?

Vyhrávejte, bojujte a milujte...

A s klukama hřešíš častěji ,

Aby se nám v tomto světě žilo lépe!


V této bitvě pro nás není žádná překážka,

Vypustíme satelit vysoko...

Neztrácej čas modlitbou,

Bůh má k hlouposti velmi daleko !


My piráti jsme velmi krvežízniví,

Všechny sekáme meči, jako steak...

Někdy se síly vůbec nerovnají,

A dívku zatkli!


Tak jsem usekl hlavu vojákovi,

S tvým mečem ostrým jako břitva...

Jsme rádi, že porazíme nepřítele,

Pokud potřebujete přesunout cihlu!


Ne, nemáme vůbec žádné pochybnosti,

V síle větru, bouře a hurikánu,

Piráti mají v srdci génia Lenina,

Tohle bude určitě dárek!


To je ono, konec se blíží pro nepřátele pirátů,

Už jsme je připíchli na zeď...

A i když jsme dostali rány,

Země se stala mnohem čistší!

Tak zazpívala statečná Marinka a ukázala svou kolosální a jedinečnou třídu průkopnice, válečnice a pirátky.

Pro dívku je pravděpodobně dobré být pirátem. A jaký je to pocit být věčně mladý, věčně bosý?

Valerka se sladkým úsměvem:

- Třída válečníků je vysoká.

A nechte je zničit nespočetnou armádu orků ještě energičtěji. A porazte je veškerou nepředstavitelnou a jedinečnou silou. A skutečně se ukázalo, že je extrémně smrtící.

Slávka, hromadně likvidující orky, zařvala:

- Hyperorbity , nové trhy!

Levka s tím ochotně souhlasil:

- Moje čest není úplně zapomenuta,

Vladika Lenin bude vládnout!

A kluci se zase vezmou a srazí se s holými, kulatými podpatky.

A bude to zase jiskřit. A spadne smrtící kaskáda jisker.

Marinka se chichotala a cvrlikala, vyřadila stovky skřetů a nahromadila celé hromady mrtvol. A mrtvoly orků páchnou velmi silně.

Pionýrka však cvakla holými prsty a vzduchem se šířilo aroma toho nejdražšího a nejpříjemnějšího parfému.

Marinka se zasmála a poznamenala:

- Bojové zúčtování!

Slava přikývl:

- Hyperquasar!

Levka podrážděně poznamenal:

- Slovo hyperquasar už bylo opotřebované!

Valerka se zachichotala a poznamenala:

- Co se v našem světě nenosí?

A kluci zase dupali bosou nohou.

A na orky začaly shora padat kokosy. Ošklivým medvědům doslova bili pěstí a štípali je do hlav. A došlo k černočerné kanonádě ničení.

Ale byla vtipná. Zvlášť když na armádu huňatých příšer začaly padat čokolády. A pak se nalilo kondenzované mléko.

Marinka poznamenala:

- A to je skvělé !

Valerka poznamenala:

- Lití kondenzovaného mléka na své nepřátele je jaksi neseriózní. Možná je lepší uvolnit napalm?

Průkopnice namítla:

- To je příliš kruté! Máš nějakou černou duši.

Slávka se zachichotala a poznamenala:

- Ano, je to vakuum!

Levka pištěla:

-Nebo dokonce černá díra!

Valerka s veselým pohledem navrhla:

- Nebo snad ty Marinko budeš zpívat, aby nás to víc bavilo?

Slávka s úsměvem dodala:

- Ano přesně. Zpívejte květy, nestyďte se!

Levka tweetoval:

Píseň nám pomáhá budovat a žít,

Lenin zpívá v našich srdcích jako anděl...

A ten, kdo prochází životem a zpívá,

Nikdy nikam nezmizí!

Marinka přikývla a zazpívala s obrovským, kvasarovým výrazem:

Jsme statečné, krásné dívky,

Dokáže bojovat jako hurikán...

A hlas krásek je velmi jasný,

Někdy z nebe prší napalm!


Pluli jsme v pirátské brigantině,

Máme statečného Pavla-kapitána...

Neradi žijeme v tomto smutném světě,

Ve kterém je divoký hurikán smrti!


Dívky nechtějí ležet pod zlými lidmi ,

Jsou připraveni porazit orky...

Budou bojovat se svými nepřáteli velmi horlivě,

Zapište si to do sešitu!


A věřte mi, nemají žádné překážky,

Jsou schopni porazit Krauty...

Čekají nás impozantní odměny,

Abychom jich důsledně dostávali pět!


A my jsme velmi stateční piráti,

Budeme bojovat jako zuřivá bouře...

V případě potřeby záhony zasejeme,

Nepřítel byl rozdrcen mocnou silou!


Naše loď je prostě nedobytná

Letí po vlnách jako orel...

A jakýkoli obchod je nám k dispozici,

Nepřítel bude těžce rozdrcen!


V bitvě neukážeme slabost, já vím,

Koneckonců, pro dívky je malý výběr...

Nezajímají mě různé druhy únavy,

Budeme přitahováni do nového světa, tato tvář!


A nikdo nebude štípat dívky ,

Jsme schopni porazit nepřítele...

Přestože mraky zuří velmi hrozivě,

A na obloze je hrozná sněhová bouře!


No, jak jsme my holky cool,

Určitě ovládneme vesmír...

Zlý Jidáš uteče,

A věřte, že celý svět je za námi!


Jak na moři, tak pod vodou,

Bojujeme všude, nádherný boj...

Jako v alianci, ženy se Satanem,

Navždy vlast, jsme s vámi!


A víte, s nepřáteli nebude žádné slitování,

Koneckonců, proto je dívka zlý pirát...

Jsme velcí soudci vlasti,

Pojďme si sestavit parádní kulomet!


Bůh odmění dívky korunou,

Každý dostane řád a medaili...

Malé hlasové volání krásek,

A oni samozřejmě nutí krále!


To je to, co válečníci kosí,

Jako kulomet zlých řad...

A doslova přinášejí světlo očí,

Ať je to bez zbytečných nesmyslů!


Tvář dívky září úsměvem,

A rty se třpytí perlami...

Můžeme toho vidět docela hodně,

To je naše krása!


nevstoupíme do žádných bran,

Necháme nepřítele zatočit ...

Dívka se z nějakého důvodu nudí

A schopný zaháknout všechny nepřátele!


Dívky útočí skvěle

A oči jiskří bleskem...

Proč, protože žárlí,

dívek jsou pokryty slzami!


Za jaké smrště budeme bojovat?

Pak se přižene nová vlna smrti...

Proč jsou nepřátelé dívek tak tiší?

tlustá Morgan ?


A oheň je teď plný ohňů,

Ohnivá smršť se prožene...

Ne nadarmo jsme porazili orky,

Co nepřítel vidí, hloupě mlčí!


Zde archanděl strašlivě troubí,

Všem se plete do hlavy...

Ještě není pozdě vyhrát,

Je vidět, jak vítr hýbe listy!


Tak kdo, když to tady bude kruté,

Kdo má velkou pěst?

Nestýkat se s falešnou Malyutou ,

Je to úplný debil!


opět ve slávě ,

Řezání bouřlivé vlny...

My dívky jsme sjednoceni ve vzteku

Roztrhám Morganu na kusy!


Proto tolik spěcháme do bitvy,

V něm ukážeme hurikánové bouře...

Černá Rogers se vznesl nad záď,

Ukázal svůj skvělý dárek!


No, Morgan půjde do rakve, samozřejmě.

Udělá sázku z osiky...

My dívky vítězíme navždy,

A nevydáme ze sebe těžké sténání!


Pojďme vést vlast k vítězství,

Statečně porazíme orky a trolly...

A dorazíme do Edenu na lodích,

Ať je pod námi celý svět!

Mnoho tisíc orků bylo zabito . A tolik hromad mrtvol se nahromadilo, Tamerlane jen odpočívá. Ale tato stvoření sama o sobě jsou tak hnusná a ošklivá, prostě strašná. A usmívají se na velmi nechutné tváře.

Marinka prskala a řvala:

- Lenine, kéž je s námi navždy. A nechte jeho holou hlavu zářit jako supernova!

Valerka se zasmála a zaštěbetala:

- Ano, čekají nás pekelné změny!

Slávka opravila:

- Ne pekelné, ale duhové! A bude velké vítězství!

Levka to vzala a zafoukla a z chlapcových úst vylétl ohnivý plamen. Je to jako kdyby vzali studnu se sírovým olejem a zapálili ji. A jen propuká v plameny, jako když drak chrlí proud zběsilé energie.

Valerka zamumlala:

- Ty a drak!

Mladý leninista přikývl:

-To pořád nemůžu!

Marinka potvrdila:

- Možnosti průkopníků ve virtuální realitě jsou téměř neomezené. A orky zde můžeme vyhubit po milionech.

Valerka to vzala a jeho holou, růžovou patou vypustila velký, smrtící silou, ničivý pulsar.

Proletěl jako ohnivá koule a zasáhl bombardér vznášející se vysoko za mraky. V břiše obrovského stroje vybuchla atomová bomba. A zablikal super jasný záblesk. A pak se objevila smrtící a ve své kráse jedinečná jaderná houba.

Slávka se sladkým úsměvem poznamenala:

- To je skvělé! Ultrapulsar !

Levka navrhl:

- Ať zazpívá Marinka! Já i my všichni jsme velmi pozitivně naladěni.

Pionýrka přikývla a zazpívala s vášní a citem:

Jsme pirátské dívky nebeské krásy,

A dovedně jsme porazili všechny naše nepřátele...

Věř mi, naše těla jsou křišťálově čistá,

Tady je nepřítel napaden, směle!


V bitvách nad námi jiskří cherubín,

Meče jako blesk udeří z oceli...

Jsme lady filibusters , náš impuls je neporazitelný,

A Španělům uštědřili pořádnou facku!


Dívka má v rukou šavli a ostré meče ,

A jedním švihem zbouráme hlávku zelí...

A pokud zaútočíme nohama, dýkami a meči,

Chystá se hurikán smrti!


Ne, krásné dívky , nenajdete nás chladnější,

Proletíme kolem jako zářivý meteor...

Nevypadáme na víc než dvacet let,

A čeká zuřivá, strmá porážka!


To je naše sláva, víte, bitvy nám nejsou cizí,

Opravdu zatracený vlčí pirát...

A někde útočí krutý, zlý zloděj,

A čeká ho jistá porážka!


V každé bitvě jsou dívky takové bojovnice,

Že i zlo si může zlomit hřbet...

Věřte mi, filibusters jsou v podstatě skvělé,

A zapište si tento logaritmus do sešitu!

Ve vzteku začal útok na galeonu,

Jsme dychtiví, jako medúzy, znovu bojovat...

Koneckonců, zlý pirát má dobrou duši,

A v srdci je filibuster vždy kovboj!


Neznáme slovo slabost, nevěříme ve slovo zbabělec,

Korzářům, víte, není vůbec příjemné ustupovat...

Vždyť ukřižovaný Ježíš se za nás podepsal,

děvčata jsme zbystřily pěstičky!


Toto je naše pravda, která žije v srdcích lásky,

Že dívka je mocným křídlem labutě...

Určitě otevřeme vítězství, máme nekonečné skóre,

A opřeme se pevně o dubové veslo!


V bitvách bude rozdíl, mluvíme o tom,

Zajistíme, věřím, dovolenou, která je na planetě tak opravdová...

Věřte mi, máme mnoho a hojnost různých sil,

Ať se dospělí smějí a děti baví!


Ne, v nelítostné bitvě není tento úspěch bez důvodu,

Protože my holky jsme tak milé a krásné...

Věřte mi, máme takovou duchovní krásu,

Že jsme v bitvách zcela, bez dalších řečí, neporazitelní!


Tak to dopadlo, filibustery jsou tady v bitvě,

Jdou do útoku zběsile, s agresivním úspěchem...

A věz, že zabiju nepřítele jako brouka,

Dokonce i dívky to velmi tvrdě zasáhly!


V posteli jsme dívky nejvyšší třídy,

Schopný rozkazovat mužům...

Řekneš-li to realisticky, dá-li Bůh,

Pojďme se podívat na zlatou střední cestu slunce!


No, krásnější nás v moři nenajdete,

Dívky dají nepřátelům opravdu náskok...

Můžeme dosáhnout rovníku

Dejte nikl opravdu zlému zloději!


Pro slávu našeho udatného osudu,

Kdo skladoval a dával chleba...

Odpovíme Morganovi Satanovi,

Aby na nás tento zmetek nezaútočil!


Rozbijeme ty odporné piráty

Hřeben, který hned leze na filibustery...

A abychom neměli problémy,

Příkladů toho bude mnoho!


Proto Morgan dostane lycha ,

Zasáhneme ho velkou silou...

A vojenská dívka nefňuká,

Nepřátelé budou mít mocné hroby!


Tady máš holky, tohle je ta nejvyšší barva,

Krása, tady je tak krásně...

Takhle bude naše svítání,

Budeme tým s mocnými!


To je tak velká síla,

Jsme ty nejlepší dívky, sůl země...

Opravdu ukradli krokodýla,

Ať z té pekelné rodiny přijde smrt!


No, Morgan je ten zkurvysyn,

to dostaneš do obličeje ...

A cherubín tě probodne,

Inu, nepřátelé na sebe nemají dlouho čekat!


Dívky narozené na jaře

Jsou velmi agresivní i v bitvě...

Spěchají kolem s nekonečnými sny,

Aby byl člověk velmi silný!


Někde už je bouřka,

A mráz na kůži je velmi silný...

Tady ronila ženská slza,

Člověk se pak stane všemocným!


Bitva pokračuje až do poslední krve,

Tak kruté , mnohostranné...

Otevřeli jsme zde vítězný účet,

Toto divoké prase Morgan šplhá!


Ne, pro Boha, věř mi, tady nejsou žádné překážky,

Věřte mi, půjdeme kupředu s vítězstvím...

Dívky budou mít mnoho ocenění,

A zjevně otevřeme s novou směnou!


Dobře, piráti, šli jsme dál,

Ať děvčata aktivně útočí...

Jsem orel, ale nepřítel je pravý opak,

Morgane, ty ošuntělý zlý Kaine!

. KAPITOLA Č. 5.

Tak krásně a procítěně zpívala Marinka, tato průkopnice, moc krásná a přitom svalnatá a silná dívka. Je to prostě, musím říct, monstrum. A přitom tak roztomilý.

A tak se děti opět rozhodly něco udělat. Možná ukázat živější a agresivnější boj.

To je opravdu pohled k vidění. Jaká je alternativní historie druhé světové války v matici Hypernet.

Kavkaz už je na pokraji pádu a je stále dramatičtější.

A Němci bují a používají mučení. Německé pionýrky obzvláště milují mučení.

Gerda a Charlotte zde svlékly asi třináctiletého chlapce téměř donaha. A začali pionýra lechtat. Serjozhka se zasmál a předl. Pak Gerda přinesla zapalovač chlapci na holou kulatou patu. Plamen olízl mírně zdrsněnou podrážku pionýra. Křičel bolestí. Objevily se puchýře.

Německé dívky se chichotaly:

- Bude to velmi cool !

A začali chlapce šlehat bičem. Zasténal a začal křičet. Zvlášť když mu dívky začaly k bosým nohám přinášet pochodně s ohněm. Poté bylo na holou hruď pionýra přiloženo horké železo a chlapec ztratil vědomí.

Ano, němečtí válečníci jsou na tom nejlépe. Mučit chlapce je v pořádku.

Mučení se však netýká jen chlapců, ale také členů Komsomolu. Dívky byly svléknuty a odvedeny do regálu. Tam krásky vytáhli nahoru, donutili je ohnout se a doslova se svíjet bolestí. A pod bosýma nohama dívek zapálili pánev a hrozilo, že jim spálí podrážky.

Jak komsomolci křičeli divokou bolestí... Jak to všechno bylo kruté. A fašisté vdechovali pach spáleného masa do nosu a smáli se, plácali se po stehnech a křičeli:

- Heil Fuhrer! Všechny zabijeme!

A zase mučení a týrání lidí. Zvláště zajímavé je mučit pionýry. Chlapci jsou ubiti k smrti a pak je do jejich ran nasypána sůl a jsou nuceni sténat. Ano, je to velmi nepříjemné.

A když také používají horký drát. Ukazuje se to mnohem bolestivější.

A nacisté už dobyli Machačkalu. A směřují na území Ázerbájdžánu. A Jerevan už byl obklíčen a zablokován. A zaútočí na Batumi se vší beznadějí. A je to agresivní.

Sám maršál Rokossovskij málem zemřel. Bylo cítit, že sovětská vojska jsou pod tlakem a kolabují. Počet kapitulací a dezertérů roste. A mnoho pilotů upadá do deprese.

I když Anastasia Vedmakova a Akulina Orlová se zatím porážka vyhýbají. Dívky bojují statečně a zoufale.

Před zápasem se třemi muži se Anastasia odloučila, aby nasbírala fenomenální kosmickou sílu.

A skutečně byl plně nabitý. A pojďme zoufale srážet nepřátele.

A zároveň pomocí holých prstů.

A zaječela z plných plic:

- Jsem velký mistr světa!

A jak holým podpatkem mačká páku.

Akulina Orlová je také zoufalá krádež v bitvě. A pomocí holých prstů na nohou drtí letadla Wehrmachtu.

Sestřelila tedy ME-109 K. Tento stroj je pravděpodobně již zastaralý, ale přežil řadu úprav. A dá se na něm úspěšně bojovat.

Akulina Orlová, působící s divokou zuřivostí, zpívala:

- Zdravím velký komunismus! Fašismus bude poražen!

A opět s holým podpatkem a jak stisknout.

To jsou tady bláznivé dívky.

Ale síly na Kavkaze jsou velmi nerovné. I když se věří, že všichni muži tam jsou orli. Ruské ženě ale nikdo neodolá.

A bojovníci jsou tak agresivní a cool. Letadla jsou ostřelována, navzdory jejich kvalitativní převaze.

Akulina Orlová zpívala:

Sluneční kruh...

A nepřítele srazila holými prsty na nohou.

Anastasia Witchakova, mačkající knoflíky svými šarlatovými bradavkami a srážející fašisty, pokračovala:

- Němci jsou kolem...

Akulina pištěla a přerušila další německé letadlo:

- Hitler šel na průzkum!

Anastasia, střílející na fašisty, pokračovala:

- Spadl do díry...

Akulina, střílející přesně, zachichotala se:

-Zlomil jsem si nohu...

Vedmaková, střílející intenzivně a přesně, poznamenala:

- A řekl sbohem!

A dívky jednohlasně zařvaly:

-Ať je tu vždy vodka,

Klobása a sleď...

Rajčata okurky,

To je konec Hitlera!

Akulina znovu, když poslala dar smrti nacistům, poznamenala:

- Vlastně bychom měli zpívat: - Rommel skončil!

Vedmáková, mířící holými prsty na dělo se vzduchovými granáty , souhlasila:

- Samozřejmě - Hitler je již prošlé stádium!

Tam, kde není žádný osobní vliv Rommela-Hitlera, se sovětská vojska snaží organizovat nějaký druh odporu. Ale je to nesmírně obtížné. Pořád ale dělají všechno možné i nemožné.

A děti, včetně, bojují. A pionýři jdou do boje. Které se setkají s nepřítelem s Molotovovými koktejly a výstřely z pistole.

Chlapci a dívky, vyhublí a poškrábaní, jako vždy v bitvě. A bojují statečně a nesmírně zoufale.

Kolik jejich dětí zemře a zůstane roztrháno na kusy.

Němečtí piloti Gertruda a Adala, cákající bosýma nohama, vlezli do dvoumístného XE-328, proudového stroje, monstra s deseti vzduchovými děly.

Právě pršelo a dívky zanechaly půvabné, velmi zřetelné stopy svých bosých nohou.

Byli tak svůdní, že teenageři sloužící na letišti hltavě hltali bosé stopy očima, a dokonce i chlapci začali bobtnat dokonalostí. Obecně bylo mnoho pilotek - bojové operace ukázaly, že ženy mají za stejných podmínek dvojnásobnou míru přežití než muži. A to znamená, že jsou účinné. A Hitler-Rommel, nebo spíše polní maršál Fuhrer, samozřejmě není ten typ člověka, který by někoho litoval.

V samotné Třetí říši byla oficiálně zavedena polygamie - právo na čtyři manželky. Je to docela praktické. Ale to příliš nezapadá do křesťanských tradic. Není divu, že fašismus hledá novou formu náboženství. Führer-polní maršál trvá na tom, že je to monoteismus, ale takový zvláštní - s panteonem pohanských, staroněmeckých bohů. Sám Hitler-Rommel je v tomto panteonu samozřejmě postaven nad všechny ostatní jako posel a posel Všemohoucího Boha.

Takže Führer se samozřejmě opravdu rád kultivuje.

Gertruda a Adala vypouštějí k nebi svůj víceúčelový útočný letoun, který může hrát i roli stíhačky.

Dívky bojovnice jsou velmi sebevědomé. Rusové nemají proudová letadla a je nepravděpodobné, že by dokázali odolat náporu tygřic nebeských.

Gertruda zavrčela:

- Jsem rytíř hořícího potoka...

Adala nadšeně potvrdila a vycenila zuby:

- A dám všem mat!

Dívky vybuchly smíchy. Sešlápli holé paty do pedálů a roztočili tryskové útočné letadlo.

Byla ještě tma, ale na východě se už objevil světlý pruh. Dívky pískaly... Už se pod nimi vznášely rozlohy Ruska. Válečníci se zahihňali a mrkli na sebe. Jsou takové extra vzdušné a krásné.

A naboso, samozřejmě, aniž by se zatěžovali tak zbytečnou věcí pro holku ve válce, jako jsou boty.

A citlivost na rovině se mnohonásobně zvyšuje.

Zde k nim startují sovětská auta. Vrtulový Yak-9 je možná nejoblíbenějším vozidlem mezi nejnovějšími verzemi. Ne přehnaně vyzbrojený , ale relativně levný as malým brněním. MIG-5, rychlejší vozidlo s kulometnou výzbrojí. MIG-3 je starší model. LAGG-7 je pravděpodobně nejrychlejší a nejvyzbrojenější pták. Nejnovější modifikace má až tři 20mm kanóny.

Ale to všechno jsou stroje poháněné vrtulí, žádná proudová letadla nebyla vytvořena. A Němci se cítí velmi sebevědomě.

Gertruda střílí z deseti vzduchových děl. Střílí 30mm a dvě 37mm děla . Řítí se sovětskými letadly jako ohnivé tornádo. Červení piloti se však snaží uniknout a dostat se za ně.

Adala v tuto chvíli manévruje. Německé auto nemůžete jet čelem, ale jít dozadu je plné nebezpečí. Pro jednotky SSSR není útok neočekávaný. Protiletadlová děla už začala fungovat. Vybuchlé granáty září ve tmě.

Němky zažívají jistou nervozitu. Zdálo se, že už jsme toho viděli tolik, že nás nic nepřekvapí, ale... Sovětští piloti jsou stateční a nebojí se ztrát. Nic je nemůže vyděsit. Zřejmě ale není dostatek zkušeností. Německý letoun se snadno dostane ze svého střemhlavého letu a sestřelí sovětské auto. Rozbije dalšího na kusy.

Síla německých zbraní je velmi velká. To je složka, ve které mají Krauti obrovskou výhodu nad Ruskem. Ale nacisté mají také kolosální rychlost.

Adala zrychluje a láme se vpřed. A Gertruda střílí rakety na nepřítele. Dostanou rady do zubů. Některá munice je vedena teplem nebo zvukem.

Adala šeptá:

- Nezabijí nás!

Dívky točí své auto. Snaží se být v pohodě. A pak sovětská stíhačka narazí na sousední německý proudový letoun. A začne se trhat a štěpit. Jak nebe, tak vzduch.

Gertruda zašeptala:

- Bláznivá smrt!

Válečníci jsou očividně zmatení a dokážou je takhle nabourat.

A tanky jedou k hranici. Legendární posádka z Gerda , Charlotte, Christina a Magda.

Čtyři válečníci se dokázali zakrýt slávou, bojovali jak s Brity, tak s Američany. Během nepřátelství s Amerikou krásky ovládly tank Panther-2. Není to špatné auto, lepší než Shermany jak ve výzbroji, tak v čelním pancíři. Pozdější "Pershing" prakticky nestihl bojovat. A není soupeřem pro "Pantera"-2.

Poté čtyři dívky získaly legendární slávu. I když obecně jejich slavná cesta začala už v jednačtyřiceti. Himmler přesvědčil Fuhrera, aby v bitvě vyzkoušel ženské prapory od speciálně vycvičených árijských žen.

Boje ukázaly, že ženy nejsou vůbec slabým článkem a umí dobře bojovat. A zároveň trpí méně ztrátami než muži. Válečníci také bojovali v pěchotě a bosí se cákali po horkém písku saharské pouště. A ovládali tanky. Po testování "Tiger" v bitvách s Británií.

Na SU-100 však dobře bojují i sovětské dívky.

I když se situace Ruska zdá beznadějná. Válečníci ale spolu s Alžbětou bojují jako orli.

Ekaterina stiskne páku holými prsty na nohou. Vyšle granát, který prorazí bok Hitlerova vozidla E-50 a zařve :

- Za velký rudý a karmínový komunismus!

Elena také vystřelila z děla pomocí své holé, půvabné nohy. Rozhodně to zasáhlo nepřátelský tank.

Dívka zaštěbetala:

- Za mé krásné Rusko!

Efrasia agresivně poznamenala a střílela velmi přesně:

- Sláva naší vlasti!

A také používá bosé, dlátové nohy.

Sovětský stroj je velmi silný a bojovný. A střílí téměř přesně.

SU-100 je schopen proniknout do E-50. Ale dívky to dokonce propíchnou do čela, čímž se dostanou do pasti nebo do spáry . A trefili přímo do kovu.

Elizabeth pomocí holých prstů střílela na nepřítele. A zaštěbetala:

- Z modrého potoka...

Catherine také vystřelila, tentokrát stiskla páku šarlatovou bradavkou a zavrčela:

- Řeka začíná...

Elena s úsměvem a agresivním syčením řekla:

- No, přátelství začíná...

A také holým podpatkem zmáčkla páku.

Ephrasia zavrčela, když střílela na nepřítele:

- S úsměvem!

Dívky pracují na SU-100 velmi aktivně. A ničí nepřátelské vybavení.

A na přístupech k Baku pionýři kopou zákopy. Jsou tu kluci různých národností. Zejména tam bliká spousta světelných hlav. Existují červené, černé a světlovlasé děti.

Jedno je spojuje: víra v triumf komunismu a bosé nohy. Je jasné, že ne každý má za války boty, a proto všechny děti na znamení sounáležitosti předvádějí své holé kulaté podpatky. Zima v Zakavkazsku je docela mírná, a když se pohybujete a pracujete s lopatami, zima není strašná.

Nechybí samozřejmě Valerka, Levka, Slávka a Marinka - čtyři odvážní kluci, kteří jsou připraveni lámat rekordy.

Děti pracují s nadšením a zpívají:

Modré noci vlají s ohněm,

Jsme průkopníci - děti dělníků...

Blíží se éra jasných let,

Plačte průkopníky - buďte vždy připraveni!

Plačte průkopníky - buďte vždy připraveni!

A teď se alarm rozezní znovu. Chlapci a dívky skočí na dno příkopu. A granáty už začínají explodovat shora: nepřátelské dělostřelectvo pracuje.

Valerka se zeptala Marinky:

- Myslíš, že dokážeme odolat?

Dívka sebevědomě odpověděla:

- Odolejme alespoň jednou, v nejtěžší hodině!

Pionýr Sláva logicky poznamenal:

- Naše hrdinství je neotřesitelné.

Chlapec poklepával nahými podrážkami o kameny. Chlapec měl zřejmě vážné mozoly.

Dívka Tamara poznamenala:

-Budeme bojovat beze strachu,

Budeme bojovat, ani krok zpět...

Nechte košili hustě nasáklá krví -

Proměňte rytíře v peklo s dalšími nepřáteli!

Chlapec Ruslan, průkopník s černými vlasy, poznamenal:

- Ubíhají staletí, přijde éra,

Ve kterém nebude žádné utrpení a lži...

Bojuj za to až do posledního dechu -

Služte své vlasti celým svým srdcem!

Chlapec Levka, hubený a blonďatý, cvrlikal poezii:

Ne, ten bdělý nevybledne,

Pohled sokola, orla...

Hlas lidu je jasný -

Šepot rozdrtí hada!

Stalin žije v mém srdci

Abychom nepoznali smutek,

Dveře do vesmíru se otevřely,

Hvězdy nad námi jiskřily!

Věřím, že se celý svět probudí,

Bude konec fašismu...

A slunce bude svítit,

Cesta osvětlující komunismus!

Chlapci a dívky jednohlasně tleskali.

Nyní však létají proudová útočná letadla a shazují bomby. A to je agresivní přístup.

Levka a Slávka zvedli praky a spustili dar smrti. A hlaveň zasáhlo nacistické útočné letadlo.

Dívka Marinka zpívala:

- Komsomol, nejen věk,

Komsomol, můj osud!

Dobyjme, věřím, prostor,

Budeme žít navždy!

Ahmed, pionýrský chlapec z Ázerbájdžánu ( samozřejmě virtuální dítě, ale v Hypermatrixu ho nelze rozeznat od skutečného!), odpověděl s úsměvem:

- Ještě nejsi členem Komsomolu , Marinko!

Dívka vztekle dupla bosou nohou a odpověděla melodickým hlasem;

Vedle otců s veselou písní,

Stojíme za Komsomolem...

Blíží se éra jasných let,

Výkřik průkopníků je vždy připraven!

Výkřik průkopníků je vždy připraven!

Levka také dupl bosou nohou a zařval:

Stiskni kladivo pevněji, proletáre,

Z titanu rukou, drcení jha...

Zazpíváme tisíc árií naší vlasti,

A světlo pro potomky, dobře!

Děti jsou nadšené. A ve skutečnosti Němci bombardovali a jen jedna dívka dostala šrapnel do holého kulatého růžového podpatku.

Průkopnice vykřikla, ale hned se kousla do rtu.

A tak se připravili k odražení útoku. A už přijíždějí tanky s fašisty. Hrozivé E-100 se pohybují. Takové silné a nebezpečné stroje.

Mají takovou obranu, že se nemůžete prorazit ze žádného úhlu. Nemůžete to získat jen z jednoho úhlu. Jediná šance je prorazit stopy.

Děti jsou připraveny k boji a mávají bosýma nohama. Tady jsou na drátě, který se tlačí pod housenky nacistům pytle s podomácku vyrobenými výbušninami. Vybuchne a zničí válce tanků Rommelovy armády.

A vypadá to hrozivě.

Pěnice píská:

- Sláva komunismu!

Chlapec Valerka střílí s Levkou z praku a ječí:

- Sláva průkopníkům!

Chlapec Ruslan spolu s dívkou Sufir vleče pod Němce minu s drátem a křičí:

- Sláva SSSR!

Bojují děti z Ázerbájdžánu a ruští kluci. Opálení, hubení, bosí průkopníci proti kolosální armádě tanků.

Dívka Tamara dupe svou půvabnou, malou bosou nohou a říká:

- Sláva Rusku, sláva!

Pioneer Achmet potvrzuje palbou na nepřítele:

- Jsme spolu přátelská rodina!

Chlapec Ramzan, rusovlasý Ázerbájdžán, potvrzuje a naráží do auta:

- Od slova my, sto tisíc I!

Děti jsou přátelské... A tak arménská dívka Azatuhi , rovněž obratně, pomocí drátu přesune balíček s výbušninou pod fašistovu housenku a zakňučí:

- SSSR je rodina národů!

Další arménská dívka Agas říká:

- Nepřiklánějme se k fašismu:

A dívka holými prsty na nohou vytáhla drát. Mnoho ázerbájdžánských a arménských dětí má blond vlasy a jsou k nerozeznání od slovanských dětí, kterých je také mnoho. Někteří se od Němců odstěhovali, další ruské rodiny se usadily v Ázerbájdžánu i za carů.

Na Kavkaze je mnoho Slovanů. Spousta smíšených párů. A děti mají většinou světlejší vlasy než jejich rodiče. A slovanští kluci jsou tak opálení, že je od místních nerozeznáte. Navíc jsou děti obvykle podobnější než dospělí.

Takže bojuje mezinárodní sovětský prapor chlapců a dívek a všichni jsou jednotní a velmi podobní. Při pohybu se jim blýsknou holé paty.

A opět děti posílají dary smrti. Šamil a Serjožka, oba chlapci z pionýra, tahají za drát. A nyní německá E-50 zastavuje s rozbitou kolejí.

Chlapci zpívají sborově:

Nezničitelné spojení svobodných republik,

Nebyla to hrubá síla nebo strach, co nás svedlo dohromady...

A dobrá vůle osvícených lidí,

A přátelství, inteligence a odvaha ve snech!

A děti jsou nadšené. Usmívají se bílými, rovnými zuby. A jsou šťastní, i když jim hrozí smrt.

A Němci jsou tvrdohlaví. Poškozené tanky pálí z děl a kulometů.

Některá německá vozidla jsou vybavena granátomety a jsou velmi nebezpečná.

Chlapec Maksimka a dívka Zara z Ázerbájdžánu, odpočívající na bosých nohách, vytáhli pod nepřítele minu a srazili fašistického mastodonta.

A křičeli z plných plic:

- Za SSSR!

Děti jsou tak zábavné.

Pionýři Abbas a Vladimir také používají zbraně. V tomto případě katapult a nacisté rozbijí housenku E-75. Poté chlapci zpívali:

- Za velikost planety pod rouškou komunismu!

Valerka a Abdula jsou také průkopníky různých národů, ale jedním srdcem odpalují i výbušniny. Narazí na E-100 a zpívají...

Otevřeli jsme planetu národům,

Cesta do vesmíru, do nebývalých světů...

Zpívají se hrdinské činy -

Aby navždy vymazal jizvu smrti!

Pod posvátným praporem Ruska,

V míru, přátelství, štěstí a lásce...

Lidé na celém světě budou šťastnější,

Pekelná tma se rozplyne v dálce!

Bojují tu děti...

Abdurrahman a Světlana, ázerbájdžánský chlapec a dívka z Běloruska, společně vytáhli drát a vyrazili fašistický tank. A zpívali:

- Velké jméno posvátného Ruska,

Zářící nad světem jako sluneční paprsek...

Věřím, že v jednotě budeme šťastnější,

Ukažme všem národům správnou cestu!

Děti jsou velmi odvážné. A nacisté jsou prostě šokováni takovým tvrdohlavým a urputným odporem.

Abudurrahman , tento průkopník, dostal do holé podrážky šrapnel. Prorazil zrohovatělý povrch dětské nohy.

Chlapec zasyčel:

- Bolí mě to!

Světlana byla také zasažena do kulatého podpatku a poškrábala se na rameni. Ale dívka zasyčela:

- Pionýry nelze zlomit!

Azim a Kolka také vrazili do německého auta.

Kluci ukazovali drátem a zpívali:

Zákeřný nepřítel přešel do útoku,

Ale věřím, že sovětský lid neucukne...

Nepřítel čeká na porážku a zapomnění,

A sláva Ruska pokvete mocněji!

Nepřítel čeká: porážka a zapomnění,

A sláva Ruska pokvete mocněji!

Děti jsou statečné a nevzdávají se. A chtějí vyhrát. A zpívají a bojují.

Němci utrpěli těžké ztráty. Pravda , většinou mají rozbité koleje a válečky. A to není fatální.

Horší je to pro průkopníky, kteří byli zajati.

Chlapec Abdulhamid , když byl zajat, byl nacisty navlečen na stojan. Do špalku vložili bosé nohy pionýra a na háky začali věšet závaží. A pak zapálili oheň. A oheň olizoval chlapcovy holé paty . A bič mu spadl na záda. Dlouho mě mlátili. A pak nacisté začali lámat žebra horkými kleštěmi.

Chlapec, umírající mučením, když jeho žebra, červená žárem, rozdrcena železem, zpíval:

Berlín je téměř pod naší kontrolou,

Dalekohledem vidíme ten zatracený Reichstag...

Doufám, že brzy bude mír a štěstí;

Což popíšu ve svých básních!

Rusko otevřelo komunismus světu,

Stala se rodinou pro všechny.

Ale Wehrmacht na nás vrazil prasečí rypák,

A krev teď teče ze žil jako fontána!

Co s námi Fuhrer náhodou zapomněl,

Chtěl jsem získat vlastníky půdy a otroky!

Fašismus šel velmi dlouho -

A tady je noční můra skutečného pekelného snu!

Prostý chlapec, bosý chlapec,

Nedávno jsem si uvázal červenou kravatu.

Sám chtěl vybudovat svět bez Boha,

Jenže z nebe se náhle vyřítil napalm!

Museli jsme běžet AWOL dopředu,

Nikdo nechce brát takové mladíky!

Ale chlapec bojovník s puškou to zvládl,

Cesta otců se ukázala jako hodná!

Bojovali lstivě i silou,

A slabost je také hořká, bohužel ...

Soudruzi museli kopat hroby,

Rakve z borovice v mrazu!

Jsem průkopník , teď jsem zvyklý trpět,

Šel jsem na průzkum bos, závěj křupal.

Za nevěru může být trest,

Že jsem nechtěl poznat Ježíše!

Ale co jsou tři hodiny Kalvárie?

Uplynuly více než tři roky války!

V každé vesnici vdovy hořce pláčou,

Jak synové země zahynuli na hřbitově !

Přežil jsem, byl jsem otřesen, zraněn kulkou,

Ale naštěstí zůstal na nohou!

Poctivě jsme splatili dluh Německu,

Tam jsme fašismus zašlapali do prachu!

Vyzrál jsem, ale stále jsem kluk,

Knír neprorazil, ale už je titanový!

Ano, dospělý, a možná až příliš,

Vždyť srdce se stalo tvrdým jako kov!

Hero Star - nejvyšší ocenění -

Sám Stalin, věřte mi, mi to dal!

Řekl: musíme si vzít příklad z lidí , jako jste vy,

Vojáci kují klíče od dveří do Edenu!

Ale dnes, statečný muži, odlož svou pušku,

Vezměte kleště , kladivo a pusťte se do práce!

Postav plachetnici a loď ze dřeva,

A vytvořte letadlo, aby mohlo létat jako pták!

To je skutečně mezinárodní. A Valerka, Slávka, Levka a Marinka opravdu tvořily silný mezinárodní tým.

Děti však byly unavené z boje primitivními metodami. A nyní má Valerka v rukou termokvarkem napumpovaný hyperblaster.

Chlapec odhalil své slonovinově zbarvené zuby, velké a ostré nad jeho věk, jako vlčí, a řekl:

- No, nacisti, dorazili?

A chlapec to vezme a zasáhne těžké tanky fašistů hustým proudem ultrafotonů. A co je to "lev", to monstrum vážící devadesát tun? Jeho brnění převzalo vládu a triviálně se vypařilo.

Marinka mrkla na svůj protějšek a poznamenala:

-Ale to není fér!

Slávka místo odpovědi vzala a také mu cvakla prsty na boso. A v chlapcových rukou se objevil odpalovač hyperplazmy . Tohle je docela zabijácký design.

A pionýrský chlapec vezme a porazí německý útočný letoun. Toto je skutečně destruktivní pasáž. A odpalovač hyperplamenů zasáhne široké okolí. A hned uhořel i tucet stormtrooperů, jako by motýli spadli pod plynový hořák.

Levka zapískal:

- Tady to dej! Chováš se fakt skvěle!

Pionýrka Marinka se zachichotala a poznamenala:

- Je to opravdu ultrapulsar! Jaký chladný tok hyperplazmy!

A dívka cvakla holými prsty a získala smrtící zbraně. Stala se chladnou průkopnicí.

A on to vezme a zasáhne vás vražedným proudem hyperenergie . A začal proud agresivního ničení!

Levka také neztrácela čas maličkostmi. Chlapec si dokonce zvolil bojový oblek ve stylu robotů z Evangelionu .

blázen do nacistů . A vyhodí agresivní anihilační nápor.

Pro nacisty šlo do tuhého. Co, narazili na tak šílené a technologicky vyspělé děti.

To je opravdu extrémně smrtící efekt!

Když Valerka viděla hořet Hitlerovy tanky, cítila se inspirovaná a zpívala:

Odhalme svou víru: jsou výšiny,

Věda, morálka, statečnost a čest!

Aby všechny krásy navždy hladily oči,

Ať jsme spolu s mým milým šťastní!

Moje dívka je sladká, krásná,

Oheň zlatých kadeří ve větru!

Stvořitel vesmíru udělal takový zázrak,

Všemohoucí ve vás uskutečnil sen!

Oči lásky jsou broušené diamanty,

Jejich síla vášně rozpouští tlustý led!

Pamatujte na pokyny Krista Pána,

A lette se svým milovaným!

Krása vesmíru je nekonečná,

Poletíme k nim, mladá krásko!

Ať je naše unie tak srdečná,

Že se nedobytný Ismael zhroutí!

Jak něžně políbili dívku na rty,

Silná ruka tě hladila po tvářích!

Vzduch byl opojen dechem máje,

Zbylo zlato, vyšla ruda!

Ano, vlasy dívky jsou zlaté,

V jejích rysech je taková krása!

Oblečení ti sluší, když jsi mladý,

Aby obočí lásky nebylo v slzách!

A tak zpívám píseň dívce s lyrou,

Jako odpověď křišťálově čistý hlas!

Stal jsi se pro mě, můj rockový idol,

Ucho chleba je plné šťávy!

Věřím, že brzy budeme mít dítě,

Pohledný chlapec - odvážný rytíř!

Pro dobro vlasti přenesme hory společně,

Velký Pán je Drahým Otcem všech!

Kluci zpívali tak úžasně a ukázali svou nejlepší stránku.

A zase z jejich vojenských zbraní z technologií třiadvacátého století jako výprask. A tady to rozhodně nebude nikomu stačit. Tady je nějaká zabijácká zábava.

Valerka tweetovala:

- Fašista od slova fascina - parta. A to znamená řetěz!

Marinka potvrdila:

Jednota je svařena pouze krví,

Mluvčí našich dnů zoufale řve...

A pokusíme se ho svázat láskou,

A pak uvidíme, co bude silnější!

A pionýrské děti zaútočily na své nepřátele svými smrtícími dary. Byli to opravdu děti a terminátoři v jednom.

Bosí pionýři dupali na paty a dvě desítky německých tanků vyletěly nahoru a havarovaly a převrátily se. Můžete vidět, kolik Němců bylo zraněno najednou. A nahoře se točily housenky. A bylo vidět, že kouř přichází.

Slávka ale najednou zapnula hologram, kde se odehrávala grandiózní vesmírná bitva. A půvabné dívky bojovaly.

A váhy se třásly ze strany na stranu. A bylo prolito tolik krve.

Natasha vystřelila z pistole na vlaštovčí ocasy a zpívala:

- I když se zdá, že život brzy skončí,

Když potíže zatroubí na černý roh...

Rakety explodují a krev teče jako řeka,

A opět nám mizí půda pod nohama!

Ale Země má také svého vlastního strážce,

A mezi hvězdami se k němu natáhl ...

Neviditelná, ukládající vlákna,

Aby vše neskončilo v jeden okamžik!

Zoya, bojovnice s vlasy barvy plátkového zlata, připomněla:

Okřídlený a hbitý,

Nepřítel znovu přísahá!

Rozdrťte mě, rozemlejte mě na foton!

Ale city anděla

Že vše bude v pořádku

A vše skončí vtipem!

A vše skončí vtipem!

Dívky zpívaly velmi aktivně a agresivně. A jejich hlasy byly plné a třpytivé. Vyznačovali se svou krásou. A když mačkaly knoflíky s šarlatovými prsními bradavkami a holými prsty půvabných nohou, bylo to velmi cool !

Aurora také namířila zbraň. Někde kouřila velká bitevní loď. Jeho silové pole už bylo rozbité. A dívka namířila pistoli svými svůdnými dívčími nohami. A sebevědomě stiskla tlačítko rubínovou bradavkou. A stalo se něco extrémně destruktivního.

A to vyplivlo termopreonem napumpovaný projektil se smrtícím útokem.

Aurora to vzala a zazpívala:

Můžeme porazit každého

A nepřítele roztrháme na kusy...

Napadá vás, děvčata, medvěd,

Vše je v naší skvělé moci!

Světlana potvrdila a agresivně střílela na nepřítele:

- V naší slavné moci!

A její oči jiskřily safíry.

A pak znovu přitiskla šarlatové bradavky svých ňader na tryskové odpalovače gravitačních střel. Nebo možná ty hypergravitační .

To jsou tady super holky...

Jeden z nich to vzal a vydal:

- Bosá noha muže s největší pravděpodobností obuje!

Zoya odpověděla s povzdechem:

- A kde v našem světě můžeme získat muže?

Natasha se zachichotala a odpověděla:

- A tito muži jsou tam vždycky! Vezměte si například dokonce elfy!

Aurora si olízla rty a poznamenala:

- Elfská kůže chutná tak sladce, jako meloun v medu!

Světlana to vzala a tweetovala:

-Jako aligátor, stáhněte elfa z kůže!

s úsměvem potvrdila :

- Silou terminátoru bude obličej poražen !

Jsou to opravdu dívky, které vtipkují a ukazují své agresivní volací znaky.

Natasha to vzala a zazpívala:

Ponuře smutný ve tmě,

Hvězdy se zlověstně třpytí...

Zdá se, že na Zemi

Pravdu už nelze najít !

Zoya nadšeně opakovala a tiskla své šarlatové bradavky na tlačítka joysticku:

- Zdá se, že svět zemřel -

A cesta ke hvězdám je zablokovaná...

Ale neztrácej svou čest, jezdci -

Nemůžeš se utopit v nebi!

A dívka těžce vzdychla. Její nálada se poněkud zhoršila směrem k rumu elfů - jedna ze třiceti tisíc žen nemá žádného muže. Snad kromě robotů gigolů. A to je malá útěcha. Ačkoli dívky bez dalších nehtů mohou používat různé druhy vibrátorů, které přivádějí něžné pohlaví k celé kaskádě orgasmů.

Válečníci, řekněme, že jsou jako ďábel sám.

Aurora střílející na armádu vlaštovčích ocasů, která se po nich pokusila vylézt, a když je s velkou účinností vyřadila, zavrčela:

Sláva, sláva, sláva,

Dívky jsou v boji statečné...

Sláva, sláva, odpadni,

Zabiju kozu Führera!

Světlana také hodila holými prsty na nohou lahvičku s hyperplazmou. Přeletěl a narazil do klávesnice.

vražedný a ničivý paprsek zasáhl bitevní loď vlaštovičníku . To je opravdu síla a uzlíček smrti.

Dívky to vzaly a sborově zpívaly:

Prostor se pro nás stal jako nádvoří,

Hvězdy na nebi jsou jako procházka...

Čeká nás obrovská rozloha,

A dobývat ho není žádná legrace!

To jsou dívky, které jsou schopné pouze pacifikovat inteligentní motýly. Ale také komáři, pokud se objeví.

Tyto ženy jsou opravdu svině .

A jejich nohy jsou tak půvabné, svůdné a bosé. A ještě lepší a okouzlující jsou jejich šarlatové prsní bradavky.

To jsou tak úžasné krádeže, schopné zažehnout plameny války i míru v celém vesmíru!

No a co proti takovým lidem , aspoň je někdo pošlape?

poznamenala Natasha a vycenila zuby:

- Ale někdy si říkáte, proč byli muži vůbec potřeba?

Zoya pokrčila rameny a odpověděla:

- Nevím! Nejsou moc krásné. Zde je více teenagerů, kteří jsou více či méně roztomilí. A dospělí, zvláště staří lidé, jsou hnusní!

A dívka znovu mačkala tlačítka joysticku holými prsty na nohou.

Aurora logicky poznamenala:

- V dávných dobách bylo mnoho žen hrozných. Zejména staré ženy. Obecně jsou prarodiče dost protivní. Ne jako mladé dámy. Mladé dívky však v minulosti nebyly ideální. Mnohé jsou například tlusté nebo potrhané. Existují i šikmé .

Světlana zasáhla nepřítele holými prsty a sestřelila fregatu se slovy:

- Je tak dobré, že jsme se narodili teď a ne dříve. Jen mě napadá, že by se z nás mohly stát hrbaté a bezzubé stařeny! A jak je to hnusné!

A dívka stiskla jahodovou bradavkou tlačítko na joysticku.

Natasha, střílející do vlaštovek, poznamenala:

- Ve starověku lidé ještě věřili v Boha. Navíc v Bohu dokonalém a Všemohoucím!

Aurora použila svou rubínovou bradavku k zasažení inteligentních motýlů a poznamenala :

- Je zvláštní věřit, že vesmír stvořil Dokonalý a Všemohoucí Bůh, když se ženy mění v ošklivé staré dámy. Vypadá to nějak divně, směšně a hloupě!

Zoya to vzala a mačkala tlačítka joysticku holými prsty na nohou a zpívala:

Možná je to zvláštní a absurdní,

Ale celý den a noc, celý den...

Někde sním o úžasných věcech

Vězte, kde bydlí můj anděl strážný!

Světlana také mlátila své nepřátele pomocí svých lahodných bradavek ve tvaru růže:

Za složitým pozemským životem, bezpochyby,

Dívá se a už si na sebe nepamatuje,

Pro koho je pro mou spásu?

Někdy se světlo stalo zázraky!

A celá čtveřice s použitím šarlatových prsních bradavek a holých prstů při střelbě cvrlikala:

Přísežní a starověcí,

Nepřítel znovu nadává

Rozemlete mě, rozemlejte mě na prášek ,

Ale anděl nespí,

A vše bude v pořádku

A všechno dobře dopadne!

A všechny otakárky v pytli!

A válečníci znovu vzali a stiskli své šarlatové bradavky na tlačítkách joysticku.

Tohle jsou holky...

Další kráska, generálka Magdalena, také střílející na inteligentní motýly útočící na lidi, zaštěbetala:

-Ach, mráz, mráz,

Nenech mě zmrazit...

Takhle mě štípe v nose...

Trest se zvýšil!

Generálka Magdalena je vskutku šarmantní. A její prsa jsou jen pěkné, elastické buvolí vemeno s bradavkami šarlatovými jako mák. A mladí elfové milují olizovat tyto šarlatové bradavky.

Takhle cool je tahle skupina bojovnic.

Dívky samozřejmě rády používají svůj jazyk. I když elfů není dost. Často se dívka musí k hezkým elfům přiblížit jeden po druhém, aby dostala svůj dar na jazyk.

Dívka Maria to vzala a zpívala:

- Postarej se o dívky a muže,

Jsou to velmi něžná stvoření...

Často umírají bez důvodu

Vyvolat intenzivní touhu!

Dívky Viktorie vystřelily na vlaštovičníky pomocí šarlatové prsní bradavky a zaštěbetaly:

- Postarej se o ženy, postarej se o ženy,

Bude to velmi cool! Bude to velmi cool!

Někdo se zbláznil! Někdo se zbláznil!

Z nějakého důvodu se ženou! Z nějakého důvodu se ženou!

Silová pole se srazila. A doslova praskaly. Alfmir ucítil záblesk tepla. A pot stékal po elfově hladké, dívčí tváři.

Alfmir zaštěbetal:

Vana, koupel, koupel, koupel,

Nálev z dubu a břízy...

Vana, koupel, koupel, koupel -

Sním o bosé dívce!

Elfka Helga mrkla na svůj protějšek:

- Jsi úžasný bojovník, chlapče!

Alfmir přikývl a poznamenal:

-Nejsem opravdu kluk...

Už je mi tři sta let!

Jsem příliš mladý, dokonce příliš mladý

Ahoj holky!

Dívka Margarita také bojovala se svými nepřáteli velmi sebevědomě. A je to velmi krásná dívka. Její vlasy měly barvu plátkového zlata a splývaly v zářivých vlnách.

Ta dívka, nutno podotknout, je nesmírně krásná. A je velmi bojovná a agresivní.

Dívka Margarita to vzala a tweetovala:

Vlast nám dluží paprsek svobody,

Nekonečný oceán lásky...

Ať se dívky spojí

K rozptýlení temnoty na cestě!

K rozptýlení temnoty před námi!

Dívky na hvězdných lodích bojují s vášní a nadšením, které v nich bublá jako sopka. A tak hvězdné lodě vylézaly z boků jako nahé dýky. A vydávají silné, graviomagnetické vlny. A ničí vesmírné lodě vlaštovčí flotily.

Zde můžete vidět, jak dochází k výbuchům supernov, které vysílají vlny široké škály záření. A planou neobyčejnou zuřivostí. Bojovníci obou armád se snaží v dávkách působit harmoničtěji.

Dívky provádějí boční manévry a provádějí útoky pomocí cílených útoků a srážejí koncentrované údery na nepřítele.

Augustin bojuje na brigantině. Ona tomu velí a provádí odpaly nárazových raket. Střely zasáhly fregatu a způsobily ji poškození.

Dívka zpívala, vydávala příkazy a mačkala tlačítka svými šarlatovými bradavkami:

Jsme válečníci na vysoké cestě,

Schopný roztrhat vlaštovičníky na kusy...

A nesuďte přísně, děvčata,

Kdy složíme zkoušku s A?

Dívka takto velmi obratně přenáší své šokové střely na nepřítele. A její ňadra jsou tak bujná a svůdná. A mačká knoflíky s bradavkami, které jsou jako přezrálé jahody.

Victoria, na druhé straně, velí fregatě a také předvádí agresivní činy a uděluje drtivé rány vlaštovčím jednotkám. Dívka Victoria má vlasy čtyř barev - tak barevné a třpytivé.

. KAPITOLA Č. 6.

Dívka sebevědomě bojuje a používá tlak na prsní bradavky, které jiskří jako rubíny. A jak úžasná jsou její vysoká prsa - prostě nádhera.

Victoria přední , když její bradavky olizuje jazyk krásné elfky, a zpívá a vyceňuje zuby:

- Dolbani , dolbani dívka pro vlaštovičník,

Sakra , kurva, porážce se nevyhneš!

Pokud se něco stane, pokud se něco stane, schovám rakety,

A mohu a mohu dát drobné svému protivníkovi!

Augustin přikývl a zavrčel:

- Jsem ta nejsilnější dívka na světě,

A zaženu elfa až k bradavkám...

Moč protivníka je aktivní v záchodě ,

A složil jsem tucet básní najednou!

Marinka vypnula hologram tohoto filmu, cvakala holými prsty na nohou a cvrlikala:

- Měli bychom skoncovat s nacisty! A co to je?

Místo nacistů se do útoku vrhli orkové a skřeti. A řítí se v nesčetné lavině. Je to, jako by se dovnitř plížila chlupatá a páchnoucí tsunami.

A tito orkové a skřeti třesou kyji a zpívají:

Rádi loupíme a krademe,

Pro nás neexistuje svědomí, věřte mi, ani čest...

A naším úkolem je zabíjet pro dublony,

Aby všichni piráti mohli být pohromadě!


Seřízneme na tebe tvou dýku,

A dívky pustíme ven , aniž bychom se omezovali ...

Na Zemi není nikdo horší než my,

Avadon sám stojí skromně stranou!


Věř mi, zabijeme a spálíme všechny,

Máme všechno, tohle byla první věc v plánu...

A někde letí cherubín se zlatými křídly,

trochu přistřihne křídla !


Věř mi, pirát ti nepodlehne,

Ani kněží, ani ostatní, kteří spěchají...

Kéž dojde k velmi slavnému výsledku,

Aby filibustři neseděli tiše!


Ve válce pro vás samozřejmě bude limit,

V bitvě se pirát nemůže vzdát!

Nepřítel v bitvě prořídl,

Ukázal jsem, že náš korzár umí bojovat!


Tak jsme my piráti obléhali galeonu,

Nemilosrdně povraždili Španěly...

V případě potřeby zabijeme i milion,

A nikdy neřekneme , dost chlapi, dobře!


Fregata je nyní v plamenech,

Plamen v něm plápolá velmi oslnivě...

Přísahali jsme , zjevně Satanovi,

Zkazit vše, co byl světlý ráj!


Tak se všechno povedlo

Holky samozřejmě taky milujeme...

V důsledku toho obdrží každý

Žena mu dá pusu!


Budeme směle, věřit, vyhrát,

Dělat vše okouzlující a krásně...

Darování krve, esej za pět,

arogantně vyfukuje ústa !


Koneckonců, Morgan, slavný kapitán, je s námi,

Kdo vypálil města ohněm...

Byl nám dán takový velký ataman,

Co šlape po ocelových botách!


Stručně řečeno, existuje pirátská cesta -

Drtit, dusit, bez milosti...

Nepřítel nás nebude moci ohnout,

Koneckonců, víte, všichni lidé jsou parchanti !


nás nezajímá vévoda ,

Směle mu vylomíme rohy...

A my tě tvrdě praštíme do obličeje cihlou,

Že se z něj stane jen papoušek v troubě!


No a Louis, tento král,

Pro piráty to bude prostě oříšek,

Není to král, ale jen nula,

Věřte, že ani ubohý černý pěšec za to nestojí!


Stručně řečeno, Morgan vyhraje slavně,

Jakákoli armáda, kterou nám nepřítel pošle...

Jsme korzáři jako monolit,

naše do bitvy drtič !


Bude čas na slávu, věř mi,

Každý dostane polovinu světa...

Pirát je v podstatě dravá šelma,

Zákeřně vám vrazí kudlu do zad!


Když jsme vyrabovali až po pupek,

Postavíme si luxusní sídla,

Satan je s námi navždy,

A do světa vstoupí nová planeta!

Pak je vzaly monstrózní děti a setkaly se s nimi smrtícími proudy destruktivní hyperplazmy. A padla silou na lavinu chlupatých skřetů. A spálíme je zaživa a uděláme z nich kebab. A mé vlasy jsou v plamenech a stoupá kouř.

Valerka s úsměvem poznamenala:

- To jsou proudy ničení!

Marinka s tím souhlasila:

- Kosíme naše nepřátele bez obřadu. A to je nesmírně cool a je tu proud nejvyšší smrti!

A dívka znovu zapnula hologram, aby to bylo zábavnější.

A dívky se znovu objevily.

Vesmírná bitva pokračovala s velkou intenzitou. Machaoni se ocitli v obtížnější pozici, než předpokládali, ale postupně podlehli a tvrdošíjně vzdorovali.

Natasha a Zoya vystřelily pomocí svých šarlatových, oteklých pupenů na hrudi. A sestřelili vlaštovčí lodě zbraněmi.

Natasha to vzala a zazpívala:

Dívky jsou různé -

Bílá, modrá, červená!

Ale všichni chtějí to samé

Střílet přesně!

A bojovnice ukázala svůj zářivý a perlami jiskřící úsměv.

Zoya kývla na svého partnera a zaštěbetala:

Nejsme jednoduché dívky,

Šikovně nasekáme vlaštovičníky...

Naše malé nohy jsou bosé,

Porážce se nevyhnete!

A zamrkala safírovýma očima, které jsou tak jasné a jiskřivé.

Aurora také střílí a zpívá se skřípěním:

- Jsem velmi cool holka,

I když v zimě naboso ...

zabiju všechny vlaštovky ,

Vězte, že se dívka stane hrdinkou!

Světlana také bojuje a jedná extrémně energicky. A její střely jsou přesné a ničivé.

Světlana, střílející holými prsty, zaštěbetala:

Vidíš na obloze zatmění?

Hoří tam oheň...

To, víš, je znamením pekla,

A je tu hurikán!

Natasha také zasáhla jednotky inteligentních motýlů. A opět hoří sestřelení stíhači. Nepřítel ve člunu se ale stal obětí zásahu Zoe stisknutím tlačítka s jahodovou bradavkou.

Zoya zpívala:

- Sláva našim pánům,

Ukážeme sílu větru...

Nepodléhejte lékařům

Síla spektra je s námi!

Tyto dívky jsou bojovnice nebývalé síly. A to jsou vesmírní válečníci. A navíc nejraději bojují téměř výhradně naboso a jen v kalhotkách.

Jak se s takovými dívkami nemůžete kamarádit? I když to někdy vypadá, že spolu nejsou zrovna přátelsky.

A jak mačkají tlačítka joysticku svými šarlatovými, jahodovými bradavkami. Jsou to opravdu nádherné obrazy.

Aurora se zachichotala a kopla do nepřítele a stiskla tlačítko rubínovou bradavkou.

A zaštěbetala:

Považuj mě za odporného

Ano, umím být zlý...

Ano, umím být zlý...

Ale kdybych měl dost odvahy ve rvačce!

Ale kdybych měl dost odvahy ve rvačce!

Ale kdybych měl dost odvahy ve rvačce!

Světlana si opovržlivě odfrkla a poznamenala:

- Co jsi, papoušku, opakuješ třikrát to samé ?

Rusovlasý válečník logicky poznamenal:

- Opakování je matka učení!

Blonďatá bojovnice se zachichotala a poznamenala:

Třást mojí hlavou

Sledujte a opakujte...

Tohle je oh , oh, oh,

Tohle je ach , ach, ach!

Aurora se zachichotala a poznamenala:

- Ano, vtipné! Namočíme vlaštovičníky!

bouchla vzteky , stiskla tlačítko svou velmi jasnou a šarlatovou bradavkou a zpívala:

- Jedna dva tři čtyři pět,

Plaťte v pořádku!

Zabijeme všechny zlé,

A my zařídíme zúčtování!

Aurora vyskočila a vycenila zuby:

- Ať má hroznýš dlouhý ocas,

Ohýbá se jako most...

Jedna dva tři čtyři -

Ruce výš, nohy širší!

Válečníci samozřejmě v bitvě ukazují svou největší třídu. A bojují s velkou vášní.

A vypouštějí rakety kolosální ničivé síly. A létají. Jeden spadne přímo do vlaštovčího prostoru brigantiny. A prorazí to ochrana proti ultrakumulativním vlnám. A brigantina bez dalších okolků exploduje.

Aurora to vzala a zazpívala:

Vidíme speciální obrázky,

Úlomky brigantin létají!

A rusovlasá bojovnice mrkla na své partnery. Dívky se samozřejmě dostaly do nejrůznějších problémů.

Tohle se opravdu stalo tak cool a kvazarové .

Dívky se smějí... A vlaštovičníky se dál tisknou. Vojska kosmické, lidské říše provádějí frontální zametání. A bojují s kolosální zuřivostí.

Světlana logicky poznamenala a mrkla safírovýma očima:

- Trefil jsem se jen jednou

A přímo do očí...

Holka chuligána

Neděs mě Tagankou !

A ukázala své ostré a silné tesáky. Tohle je holka, která se dá popsat jedním slovem - super!

Slovo hyper se však docela hodí!

Aurora se hihňala a cvrlikala, než znovu vystřelila bradavku v barvě velmi zralé a sladké jahody.

Jsem blázen, jsem blázen

Potřebuji ji! Potřebuji ji!

Světlana se zachichotala a zaštěbetala:

Jsem krásná dívka

Tak spravedlivé...

Skočím na chlapa

A budu cválat svižně!

Rudovlasý válečník přikývl:

- To je dobrý nápad!

A dívka znovu vypustila ničivý a vražedný dar smrti na nepřítele, rubínovou bradavku jejího prsu.

A to je velmi dobrá rána.

Další vlajková bitevní loď Swallowtail Empire utrpěla kritické poškození a vzplanula. A jeho plameny smažily mnoho hmyzu najednou a dělaly z nich ohořelé předměty.

Tyto dívky jsou tak agresivně krásné, je to jen hrůza a obdiv.

Alice také bojuje. Je v jednomístné stíhačce. Její zbraň je docela silná. Existují také hyperlaserové pistole, které pumpují proces fúze kvarků. Válečník cvrlikal:

- Nemůžete žít ve světě bez Boha, ne,

Ale bez holek je to ještě těžší, sousede...

Takže můžete věřit

Ale věřit v dívku...

Můžeš to udělat sám, i když jsi kluk ,

Ale Pasaran !

Alice je velmi krásná dívka. A mimořádně dobrá je i její partnerka Angelica.

A obě dívky se takhle perou. Pracují ve dvojicích a v boji s vlaštovičníky používají speciální techniky.

Angelica, rusovlasá kráska , to vzala a zazpívala:

Podél vesmíru je les hustý,

S Babou Yagami...

A na konci vesmíru,

Lešení se sekerami!

Alice mrkla na svého partnera, odhalila tvář a řekla:

A ani kostel, ani krčma ,

Nic není svaté...

S tou dívkou není nic špatného,

Všechno je to špatně holky!

A bojovnice mrkla na svého partnera. A jsou to tak velkolepí a zářiví zloději.

Ale Alfmir se na ně přes monitor ušklíbne a zpívá:

Uvnitř mě zuří šílený oheň,

Už je asi pozdě to uhasit...

Vlož do rány všechnu sílu vzteku,

Chvění nebe, třesení hvězd!

Alice s úsměvem přikývla:

- Bude to skvělé !

Angelica zmáčkla spoušť šarlatovou bradavkou svého prsu, čímž uvolnila další část zkázy, a řekla:

Můj chlapec, moje dítě,

V tuhle hodinu nespíš...

A v jaké neznámé zemi,

Budeš vzpomínat jen na mě!

Alfmir v žertu zazpíval a rozhodným manévrem odešel z naváděcí střely vlaštovičníku:

Na dívku nezapomenu

Sladké jako chleba!

Whoa, whoa , whoa , whoa !

Na nikoho nezapomenu!

Dívka v reakci také tweetovala:

- Sláva bojovníkům, kteří bojují jako lišky!

Alice zaštěbetala s divokou sebevědomím. A stisknutím tlačítka s rubínovou bradavkou. A ona má taková opálená prsa a velmi plné, dokonale vytvarované poprsí.

A válečníkovy nohy jsou tak dobré. A mají extrémně ladnou křivku paty.

Angelica to vzala a agresivně poznamenala a odhalila své perleťové zuby.

Byla velmi rudá a měla smaragdové oči.

Válečník byl křivolaký, s tenkým pasem a luxusními boky. To je velmi zajímavé.

Dívky zpívají:

Černý vlaštovičník, černý otakárek,

Na motýly čeká zuřivá zkáza!

A bojovnice mrkla smaragdovýma očima.

Alfmir mezitím vstoupil do bitvy s Vlaštovčím esem. Pokusil se následovat elfa. Elf obratně manévroval. A otočil svou stíhačku a dělal skoky ze strany na stranu. A jeho protějšek to vzal a začal se přibližovat.

Silová pole se srazila. A doslova praskaly. Alfmir ucítil záblesk tepla. A pot stékal po elfově hladké, dívčí tváři.

Alfmir zaštěbetal:

Vana, koupel, koupel, koupel,

Nálev z dubu a břízy...

Vana, koupel, koupel, koupel -

Sním o bosé dívce!

Hologram byl přerušen ... Bylo slyšet impozantní hlas vedoucího průkopníka:

- Na tohle se nedá dívat! Pojď, pokračuj v bojovém výcviku, nebo jdi spát!

Valerka mrkla na kamarády a zeptala se:

- Takže trénink, nebo spát?

Sláva odpověděl rozhodně:

- Pojďme se projet po vlnách Hypermatrixu . A ať se připojí něco z druhé světové války, jen v nestandardním provedení.

Marinka přikývla:

- Skvělý! Jen už nebudu dítě, ale dospělá dívka. A budeme bojovat s někým, jako jsou nacisté, jen mnohem silnější.

Levki přikývl a zachichotal se:

- A aby druhá světová válka trvala déle.

Tři chlapci a dívka současně cvakli nahými prsty a provedli strmý přesun.

8. března 1947, Den žen. A týmu kluků velí komsomolka Marinka. Od jihu foukal teplý vítr a poblíž se rozstřikovalo Kaspické moře. Na slunci už je dvacet stupňů. Chlapci kopající zákopy jsou do pasu nazí a energicky pracují s lopatami. Světlé, červené a tmavé hlavy blikají.

Pod lopatami se prodírá čerstvá tráva a voní to něčím tak zvláštním, okouzlujícím. V tomto oddělení se objevila dvě stě první stíhačka Valerka Lagunov. Chlapec sem byl převezen z vůle Černoboga - říkají, že zatímco starší sestry jsou na jiných místech, bojují s nacisty. A i tam je situace v zemi Sovětů nesmírně obtížná. Podívejte se, jaké hadry nosí vojáci dětského praporu. Všichni jsou bosí, navzdory začátku března. A je také dobře, že dnes je tak teplý den.

Tisknout holou podrážku na špičku lopaty ale není moc příjemné.

, pionýrský chlapec, v tomto virtuálním reálném Hypermatrixu pracuje energicky. Je to silný a trénovaný chlap , který už prošel ohněm, vodou a měděnými trubkami. Podařilo se navštívit mnoho míst. Zejména ve vesmíru Hypernoosféry, kde hořely "Hvězdné války" tak známé lidem .

A mimo vesmírné světy. Valera Lagunova , terminátorského chlapce, tedy nic nepřekvapí . Hodně se naučil a pochopil. Ale zatím by neměl vyčnívat. Stačí si vykopat vlastní půdu...

Vypadá asi na třináct let, ale už má výrazné svaly. Tím se odlišuje od svých vrstevníků. Jeho úleva se v průběhu času neustále prohlubuje a zlepšuje. A kůže si zachovává tmavé, téměř černé opálení, získané na planetě se čtyřmi světly. A to je také zarážející. Zvlášť v březnu, kdy už letní opálení ostatních kluků vybledlo.

Sláva kopáním protitankového příkopu vedle Valery upozornil na silné opálený chlapec mává lopatou.

Pionýr, zhruba stejně starý a stejně vysoký jako Valerka, se zeptal:

- Promiň, soudruhu, ale kde jsi se dokázal tak dobře opálit?

Lagunov mladší , který si po několika hodinách intenzivní práce zvykl, že mu nikdo nevěnoval pozornost, byl překvapen, že jeho vrstevník získal dar řeči. Valerka se to proto rozhodla ignorovat, tím spíš, že ji nenapadla ani jedna legenda.

Chlapec se zrzavými vlasy se ale ukázal jako tvrdohlavý. Chlapce z budoucnosti nakopl holou patou do zadku . Chlapec zavrávoral a pocítil záblesk hněvu. Ne, něco takového, když se tě odvážili kopnout, se nedá odpustit.

A Valerka v odpověď zasáhla chlapce nejprve pod koleno, pak stejnou nohou opakovaně do solar plexu. Slávka se zhroutil na dno příkopu a jeho oči se vyvalily. Dusil se bolestí a vztekem, nebyl schopen vyslovit ani slovo.

Několik chlapců, kteří přestali kopat a mávali lopatami, přiběhli k Valerce. Pionýrský chlapec zaťal pěsti a postavil se do postoje, připravený rozprášit své protivníky jako koťata. A nikdy předtím s takovými bojovníky nebojoval. Byli tam vážnější odpůrci .

Najednou se ozval trylek policejní píšťalky. Štíhlá dívka s holýma nohama se k nim vrhla.

V této virtuální realitě se Marince zdá, že je jí asi osmnáct, má hubený pas, ale je sportovně založená a její odhalené nohy jsou silné a svalnaté. Hnědé vlasy jsou vzadu spleteny do hustého copu. Je hezká , i když ji nelze nazvat klasickou kráskou, ale u chlapů je taková hit. Nadprůměrná výška, mužná brada a výrazné oči jako z partyzánského plakátu.

A jasný, pronikavý hlas:

- Nech to být! Jaký druh boje?!

Kluci na Valerku jednohlasně křičeli:

- Tento neznámý knokautoval naši Slávku!

- Knokautoval jsi Slávku?! - Marinka se podívala na Lagunova ml. A její pohled byl najednou laskavější. Dívka vesele poznamenala:

-Už jsi vypnul toho chuligána Slávku?

Valerka upřímně odpověděla:

- Knokautoval bych i ostatní, kdyby do toho zasahovali!

Dívka přikývla a usmála se:

- Krásné! Nikdy jsem neviděl nikoho s tak tvarovanými břišními svaly jako ty.

Chlapec Terminátor napnul svaly a dychtivě poznamenal:

- Trénink a správná výživa pomáhají budovat svalovou hmotu a řezat.

Marinka, jako by svého starého přítele viděla poprvé ( ale v hypermatrixu si můžete vytvořit i alternativní vzpomínku!), se najednou podezřívavě podívala na chlapce a všimla si:

- Ale jak jsi černý. Dokonce i Turkmeni jsou bledší než vy!

Průkopnice Terminátorů Valerka odpověděla ne zcela upřímně:

- Jen ta kůže je tak...

Dívka namítla:

- Ale máš blond vlasy. A tvůj obličej je slovanský, ale podobáš se černé dívce !

Valerka se usmála a odpověděla:

- Studoval jsem různá bojová umění v tropech. To je moje krédo! Takže... Neobviňujte mě...

Dívka Larisa, která právě přiběhla k četě, varovala:

- Buď opatrný! Zvláštní důstojníci mohou přijít a zkontrolovat. Takže neříkejte, že je to nový člověk.

Marinka stručně nařídila:

- Dostaň Slávka z příkopu a smiř se s ním! Před bojem nepotřebujeme hádku!

Valerka seskočila dolů. Navzdory skromným přídělům zvedl docela svalnatého chlapce a pozvracel ho. Pak vyskočil z příkopu a zachytil chlapce uprostřed letu. Tím způsobí nadšené výkřiky ostatních chlapců.

Valerka masírovala svému nešťastnému protějšku krk. Zasténal a probral se.

Slávka se podíval naštvaně, ale v jeho hlase byly tóny respektu:

- No, ty... Takhle jsi se mnou pohnul... Vší silou!

Terminátor Valerka zavrtěl negativně hlavou:

- Ne! Je to stále snadné! Když se Němci přiblíží, uvidíte, co to znamená udeřit ze všech sil!

Slávka mu sáhla na břicho. Na břiše a hrudi mu zůstal překvapivě jasný otisk holé, půvabné chlapecké nohy. Ale kosti ve skutečnosti nejsou zlomené, takže se můžeme pustit do práce.

A kopat lopatou déle než hodinu není moc legrace!

Chlapec přesto opatrně položil Valerce otázku, která pionýra trápila:

- Proč jsi tak černý?

Mladá leninistka Valerka po třiceti sekundách přemýšlení odpověděla:

- Abych byl upřímný, strávil jsem několik měsíců na místě, kde se mi opálení skutečně usadilo na kůži, a pak už nechci zmizet!

Slávka ( jejíž paměť v hypermatrixu se také změnila!) pochybovačně zamumlala:

- V Africe nebo co?

Mladý leninista se okamžitě chytil této verze:

- Dobře, ano! Sami jste viděli, že černoši žijí v Moskvě několik let, ale jejich opálení stále nezmizí!

Slávka se nehádal a stočil rozhovor na jiné, ale pro sebe také relevantní téma:

- Kde ses naučil tak dobře bojovat?

Valerka po krátké odmlce odpověděla:

- Měl jsem silné mentory a mentory... Učili skvělou školu!

Slávka navrhla jeho partnerce:

- A vyzveš Marinku na souboj. Cvičila v bojových uměních a souboj s vámi bude nesmírně zajímavý!

Valerka Lagunov se hlasitě usmála a poznamenala:

-No tak na mě nechoď! Považujte nás za stejně staré!

Sláva vážně odpověděl:

- Z nějakého důvodu vypadáš jako mnohem starší člověk!

Chlapec z Terminátora vycenil zuby a odpověděl:

- Zdá se ti to, protože jsem tě porazil!

Slávka se v reakci pokusil zasáhnout Valerku, ale ten ho snadno chytil za ruku a se smíchem odpověděl:

- Ne! Nedělejte to, jinak vás přinutím znovu změřit dno příkopu!

Slávka opravila:

- Toto je ve skutečnosti protitankový příkop.

Lagunov Jr. se zasmál:

- Budeš hořet jako lev!

Už se stmívalo a Marinka spolu s Larisou pozvala kluky na večeři. Vzhledem k tomu, že je poblíž Kaspické moře, bylo tam spousta ryb a také soli, ale chleba bylo málo a nějaký chléb smíchaný s quinoou.

Chlapci energicky žvýkali. Jedli jsme rychle jako vojáci. Pak jsme ještě nějakou dobu pracovali, už za tmy, obloha byla naštěstí jasná. Pak se přikryli pytlovinou a schoulili se k sobě, aby bylo v chladné březnové noci tepleji, a unavení chlapci zavřeli oči. Ale nemohla jsem spát. Na obloze se objevily nepřátelské trysky a začaly energicky bombardovat.

Chlapci se polekali a vyskočili. Někteří z nich, ti nejbezuzdnější, dokonce zahájili palbu na fašistické supy, což bylo na takovou dálku k ničemu. Vyskočila i Valerka Lagunov. Chlapec Terminátor vyskočil k jedinému velkorážnímu kulometu v praporu. Spustil z něj palbu. Jeden z německých supů začal kouřit a začaly mu růst ohnivé peří.

Kluci začali s respektem křičet. Stále musíte být schopni sestřelit proudové auto z takové vzdálenosti. A mladá leninistka Valerka pokračovala ve střelbě a další "vrána" se kutálela z kopce a kouřila světly.

Chlapec ranger zpíval:

- Ty, supe, dostáváš ránu do čela. Jsem hvězdný terminátor, ne sbohem pop!

A třetí Hitlerova okřídlená krajta byla odříznuta. Valerka mohla ještě pokračovat ve střelbě, ale Slávka skočila do showdownu a zoufale křičela:

- Dát! Nech mě taky střílet!

Valerka nečekaně ustoupil, i když cítil, že to nebyl nejlepší nápad.

Slávka začala zoufale střílet a žvatlat kulometem. Stuhy kulek padaly jedna za druhou . Když byly prázdné, vypadaly jako hladové krajty. Oheň byl ale úplně zbytečný. Kulky, i když zasáhly tryskáče , se od nich jednoduše odrazily z velké vzdálenosti. Konečně došel skrovný limit munice a Sláva frustrovaný praštil pěstí do závěru kulometu.

A pak vykřikl, kov byl od střelby velmi horký. A chuligánský průkopník dvojznačně řekl:

- Ale pistole nestřílí, ale smrdí!

Valerka velmi obratně pohyboval nohou po zemi a Slávka bez rány spadla z otřesu země. Jediný, na koho se však zlobil, byl on sám. Lagunov cítil, že tomu tak bude. A přesto dovolil rudovlasému šmejdovi střílet nábojnice.

Nastal však klid a kluci šli znovu spát. Buď zítra, nebo alespoň pozítří, Krautové prorazí frontu a skončí zde. A tady na jedné straně je tok Volhy a na druhé šplouchá Kaspické moře. Takže kluci nemají kam jít.

Valerka Lagunov měla sny , které byly fantazijní a ne zcela srozumitelné.

- Promluvte znovu, vakuová hlava ! - Včelí velitel to přerušil. Trubci vypadali větší a tlustší, jejich tlapy měly vypouklé bicepsy ostřílených kulturistů. Ale jejich stigmata byla tupá a jejich sosáky končily čtvercem. Velitelovy nárameníky jsou odlity ze zlata, i když hvězdy nejsou vidět a na špičce je krásné růžové poupě.

A svět sám o sobě je jako z pohádky, pes má otevřenou tlamu na šesti nohách a hraje si na housenkovém notebooku ve třech jazycích. Tady chodí děti v červených obojcích. Mladá leninistka Valerka v jejich očích zachytila strach a jakési utrpení. Oděvy těchto pionýrů jsou chytré, ale z nějakého důvodu jsou jejich opálené nohy holé a silně pohmožděné, jako by byli nuceni šlapat mnoho kilometrů po kamenité horské cestě.

Valerka Lagunovová se cítila stále nepříjemněji, ale žádný skutečný strach tam nebyl. Všechno je tu tak nějak neskutečné, dokonce i na obloze jsou čtyři slunce a jejich tvar je naprosto nadpozemský. Sen, typický dlouhý sen, který, pokud nejste ráno opravdu probuzeni, může nabývat těch nejsurreálnějších rysů, je jasnější než americký sci-fi blockbuster. Je jen škoda, že si později z takových vln božstva Morphea nepamatujete téměř nic.

Ale tady jsou jaksi docela reálné pocity, tělo má váhu, a když mu jeden z dronů šlápl na dolní končetinu, prsty na jeho bosých nohách reagovaly skutečnou bolestí. A čelo, které portrét zasáhl, nepříjemně bolelo a zápach z dronů byl příliš skutečný , směs pylu a nemytého prasete. Dokonce vás lechtá v nosních dírkách a chce se vám kýchnout. Ne, sen může být stále takový, bolí tě ruce a lokty a třesou tě zápěstí od pout.

Pravda, jak to není pro město typické, není tu cítit benzín ani nic oxidu uhelnatého. Vánek každou chvíli přináší bohaté lesní vůně z rostoucích velmi bujných stromů a květinových záhonů. Ale pro rasu rozvinutější než pozemská civilizace je absence spalovacího motoru zcela přirozená.

Mladá leninistka Valerka vzpomínala, jak velký spisovatel sci-fi Jules Verne předpověděl, že v dopravě a každodenním životě budou dominovat elektromotory. Ale zatím ve dvacátém století zvítězil škodlivý a nepříjemný spalovací motor.

Valerka se znovu rozhlédla, kde byla jeho kamarádka, tahle vesmírná Marinka? Taky se fakt kurvila a co ho teď čeká?!

Auto místních " policajtů " vypadá jako létající talíř, jen oválného tvaru a s úplně lidskými blikajícími světly . Mladý leninista Valerka byl velmi hrubě vymrštěn do trupu, málem si zlomil klouby a výsuvné dveře jako v supermarketu se samy zabouchly. Stejně tak se nehybný řetěz jako kobra přiřítil k chlapcově bosé noze a pevně stiskl kost.

Valerka vykřikla a pokusila se s rukama spoutanýma vpředu zatáhnout za řetěz:

- Bolí to, ne!

- Raději si zavaž kalhoty! - řekl mu chlapecký hlas.

Valerka Lagunov se otočila. Vzhledem k tomu, že měl na sobě šortky, vypadal návrh výsměšně. Mobilní kamera byla osvětlena nazelenalým světlem a přicházelo doslova z celého stropu. Světlo bylo příjemné a chlapec se z nějakého důvodu okamžitě uklidnil. Pohlédl na reproduktor .

Obyčejný kluk, blonďák jako Valerka Lagunov, ale s krátkým střihem, jako by měl ostříhanou hlavu a vlasy už mu dorostly. Valerka měl účes na půl krabice a ten se postupem času téměř neměnil, takže nebylo potřeba ho stříhat.

S ním je další chlapec , trochu zrzavý, a poměrně vysoká, hubená dívka. Docela přízemní kluci, s dobrým opálením, ale ne tmaví. Evropské rysy správných a možná i krásných a fotogenických tváří. Šaty jsou chytré: košile, halenky, letní šortky a krátká sukně, pomalovaná květinami ve všech barvách duhy, ale bosá, s podraženými podrážkami a koleny, masožravým a docela živým hadem připevněným k pravé noze.

Není vůbec děsivá a dokonce vypadá mladší než Valerka Lagunov .

Terminátorský chlapec k nim natáhl ruku a řekl s viditelným klidem:

- To je v pořádku. Pojďme se navzájem poznat.

Odpovědí bylo ticho a ostražité pohledy. Potom mladá leninistka Valerka nesměle sebevědomě pokračovala:

- Nic jsem neudělal, ale děti nejsou za nic vězněny?

Rusovlasý chlapec s protáhlým obličejem, velmi podobný dětskému herci, který hrál Petera Pana v americkém trháku, natáhl ruku v odpověď a řekl smutným tónem:

- Nejste místní. A to stačí k obvinění ze špionáže a nelegálního překračování hranic.

Valerka zmateně párkrát zamrkal řasami a zeptal se:

- Pokud ano, pak... Proč mluvíte tak dobře rusky?

Blonďatý chlapec na to odpověděl:

- Protože v pekle všichni mluví rusky a jen v nebi používají hebrejštinu!

Zázračný chlapec a průkopník se smutně a tlumeně zasmál. To mi připomnělo jeden ze starých sovětských vtipů. Obecně, je to sen nebo ne sen? Všechno je tu příliš skutečné na to, abychom o tom snili. Možná znovu vklouzl do jednoho ze světů vytvořených Černobogem . V tomto případě je jasné, proč se tomuto vesmíru říká peklo.

Řetěz na holé noze Valerky Lagunovové se trochu rozsvítil a vydával mírné teplo z chladiče. Obecně je zde teplé klima, chlapec ze sebe setřásl kapky potu stékající z čela. Dívka, jejíž bosá noha byla také spoutána , se dotkla svého řetězu a zeptala se:

- Netlačte tak silně, zanecháte modřiny!

Okovy, jako by byly skutečně živé, odpověděly:

- Jsi mazaný, chceš utéct?!

Dívka bezmocně roztáhla mozolnaté ruce a poznamenala:

- Kam můžeš jít, i když utečeš?!

Rusovlasý chlapec potvrdil:

- Veškeré potraviny a zboží zde mají identifikační kód!

Okovy odpověděl stručně:

- Nedáváme rady. Svorka nepředstavuje zdravotní riziko.

Vypadá to, že s jejich odvozem do místní věznice nijak nespěchali. Někdo jiný byl sbírán. Dovnitř byla strčena starší dívka. Nádhera , i když tady, jak se zdá, všichni lidé vypadají jako v Hollywoodu - ani vráska, ani vada. Bezpilotní policie jí vzala boty a dívka, která se stala vězeňkyní, se hluboce začervenala.

Valerka, která zapomněla z hlavy poslední odpověď rusovlasého kluka, si najednou vzpomněla, že je to zvláštní. A znovu se zeptal:

- Tak jak umíš rusky? Ano i hebrejsky?

Vězeňský chlapec hned neodpověděl, na zápěstích měl také pouta. U jiných byla spoutána pouze jedna noha. Zvláštní pozornost tomu věnovala mladá leninistka Valerka, možná je tento chlápek nebezpečný zločinec?

Neozvala se žádná odpověď, jen dívka tiše zašeptala:

- Každé slovo tady... - A přiložila si prst na rty.

Valerka Lagunov si uvědomila, že jsou odposloucháváni. A jeho nálada se úplně zhoršila. Vesmírná cesta skončila zatčením. Něco, co jsem nikdy předtím nezažil. I když ten film samozřejmě sledoval. Vzpomněl jsem si na film "Klient", kdy byl chlapec zatčen, aby z něj vytáhl informace. Pak však levně vystoupil, jen odpočíval v prostorné samovazbě. Tady ale taková pohoda nebyla. Hodili další dva chlapce a dívku. Lavička lehce potažená igelitem je už stísněná. Ale zdálo se, že okřídlené auto začalo nabírat rychlost, a pak rusovlasý muž tiše řekl:

- Máme tady peklo. Jen mnoho lidí věří, že je to řád. Zakopni a už jsi zločinec vyžadující převýchovu!

Malý bílý chlapec souhlasně přikývl:

- Všechno je tu maličkost, kromě Adolfa. A kývl na zrzku .

Starší dívka si těžce povzdechla:

"Zase jsem vyšel z kroku." Teď budu nucen dupat bosou pouští a laser vystřelí při sebemenší chybě.

Chlapci, kteří byli zadrženi, také vyli:

- Jen jsme si trochu popletli dopravní značku. Navíc se obrázky neustále mění!

Mladý leninista Valerka zamrkal očima a poznamenal:

- Jsou lidé zotročeni včelami?

Zrzek opatrně zatřásl pěstí:

- Ne moc dlouho!

Pouta na chlapci tiše cinkla a jeho tvář se náhle zkroutila bolestí. Rukama mi proběhly jiskry, zřejmě byl aplikován šokový výboj. Chlapec zavrávoral, velká dívka ho držela a zašeptala mu do ucha:

- Nedráždit je. Systém nemůžeme porazit, proto je lepší se mu podřídit!

Zrzek negativně zavrtěl hlavou, jeho opálená tvář zbledla, ale nic neřekl. Možná ani ne tolik ze strachu.

To pobouřilo i Valerku: všichni jsou nuceni chodit ve formaci a v kroku. Je to jako Severní Korea nebo něco horšího. A pak zasáhnout laserem.

Nejotravnější ale je, že těmto světům jako by vládly svalnaté a velké včely a za nimi někdo, kdo hodně připomíná antihrdinu ze Star Wars. Dokonce i název je podobný: Fjabba , opravdu, Corpse. Páni, to je jméno pro diktátora.

A obrněný pohřební vůz vletěl na vězeňský dvůr. Zastavilo se hladce, sotva se ani otřásli. Zde Valeryho popálil strach, že by mohl být uvězněn, a setkání s ostřílenými zločinci na palandě. Chlapec se snažil přesvědčit sám sebe, že bude muset sedět se svými vrstevníky a kluci spolu nějak vyjdou. Ale nohy se mi stále třásly. Inteligentní, nebo možná s kybernetikem uvnitř, řetězy samy uvolňovaly nohy a Valerčiny zlomené podrážky se kutálely po gumových hrotech stráží . Pak se zableskly holé, ale čisté paty zbývajících zadržených.

Na dvoře bylo několik včel a dalších tucet lidí bylo zatčeno. Příchozí zde byli seřazeni podle výšky do společného sloupce a včely a šéf štěkali:

- Zůstaň stát!

Vězni stáli v pozoru jako vojáci vpředu . Musíte stát na místě, aniž byste pohnuli rukou nebo nohou! Po levé ruce vedle Valerky stála dívka pouze v téměř průhledné košili, přes kterou byla vidět její ňadra bez podprsenky, a v krátké sukni. Chlapec tu krásu hltal očima, zejména její bezchybné holé nohy s rovnoměrným opálením a jasně bronzovou pletí, luxusní boky a samozřejmě průsvitné šarlatové rozety bradavek.

Najednou včela zamávala obuškem a vylétlý elektrický výboj zasáhl Valerku Lagunovovou do čela. Bylo to, jako by ho někdo udeřil těžkým obuškem , z očí mu padaly jiskry a zajatý chlapec nespadl jen proto, že ho pár policejních dronů popadlo za ruce a postavilo na jeho místo. A hrozivý výkřik:

-Říkal jsem ti, uklidni se!

Mladý leninista Valerka stál nejistě na nohou, před očima se mu jiskřilo, ale s námahou vůle se snažil nezakolísat. Hlavou mi bleskla myšlenka: jak bolestné to musí být pro vojáky, když mají strážní službu. Ale mají smůlu a snášejí mráz. A je tu teplo, něco málo přes třicet stupňů. Žádné úmorné horko.

Valerka Lagunov, aby se nějak rozptýlil, se pokusil podívat na vězeňský dvůr, aniž by otočil hlavu. Obecně zde není nic zvláštního, kolem jsou vysoké zdi, sice bez ostnatého drátu, ale nahoře je jakési pozadí střídavě růžové a modré. Možná je to, jako ve sci-fi, silové pole nebo štíty vyrobené z HF, pomyslel si chlapec. A je to ještě bídnější, společnost je zde vysoce rozvinutá, lepší než ta pozemská . Tyto drony mají na rukou hodinky, ze kterých se zobrazují hologramy. Páni, něco jako evoluce mobilního telefonu s místním připojením k internetu. Ani ve dvacátém třetím století to však není překvapivé. Rozdíl je zde v tom, že místo monitoru se z náramku zvedá trojrozměrná, barevná projekce. Ale mohou to udělat i na Zemi. A hůl, která dodává elektrický šok na vzdálenost několika metrů, také není neobvyklá.

Nechybí ani paralyzéry . Nechte je obvykle sázet na kratší vzdálenost. Ale lidé asi mají dlouhé, i když drahé palice na řezání. Posádky létající bez vrtulí a vypouštěcích trysek jsou jiná věc . To je skutečně pokrok. Chlapec trochu pohnul páteří, aby bylo pohodlnější stát, a pokračoval ve svých úvahách. Navíc na dvoře přistál další, trochu děsivý létající trychtýř ve tvaru kapky . Chlapec si všiml, že během letu se vzduch na zlomek vteřiny stal lehčím. To znamená, že vězeňský vůz projížděl jakýmsi polem. To mě nepřipravilo na hlavní tón. Technologie je tady ...

Ach, kdyby ve středověku skončil na technicky zaostalé planetě, jak by tehdy dopadl? Svými nepříliš výraznými známkami by všem ukázal, jak se vyrábí bezdýmný střelný prach nebo vyrábějí kulomety. A když byly instalovány vícenásobné raketové systémy Uragan, impérium průkopníka cara Valeryho Velikého by obsadilo celou zeměkouli. A pak největší z císařů pozvedne svůj pohled k nebesům a dobývání vesmíru začne!

Chlapec dal volný průchod vlastní fantazii. Zde je první cíl - Měsíc, kde žijí třínozí lidé popsaní baronem Munchausenem. Jako zbraně, které odpalují makové hlavy, používají speciální granátomety. A pak je takový tryskáč vržen zpět a pozemšťané na létajících talířích, vítáni ohněm alfa laserů ... A nárazová síla záření nutí třínohé...

Vzhled dalších tří jedinců, dvou vyšších a štíhlejších trubců a bohatě oblečené včely, zvyšuje napětí. Formace se protáhla ještě více dopředu a Valerku Lagunovovou začala bolet záda. Jsou to stále nové typy!

Vrahové včely se rozhlédly po rozmístěné řadě vězňů. Sešlo se zde již více než padesát různě starých zajatých zástupců lidské rasy, ale nikdo nevypadal starší než šestnáct let. Ve vězeňské uniformě, když byl nucen nosit šortky a zbaven bot. Ale byl to právě mladý leninista Valerka, který svým nestandardním vzhledem neubránil pozornost. Ne, je také bosý a má na sobě kraťasy, ale na hlavě má jasnou čepici.

Hlavní včela, jdoucí nenuceně, se náhle zastavila poblíž mladého posla země a zírala na chlapce. Má tři oči, které vypadají jako roztrhané díry: zelené pozadí s pupínky a mezerou do tmy. To je opravdu děsivé, zdá se, že se chystáte zatáhnout do tohoto selhání.

Mladý leninista Valerka mimoděk zavřel oči a ustoupil. Strážný mu okamžitě strčil kyj mezi lopatky a obecná včela řekla chladným tónem:

- Chlapec není oblečený podle uniformy!

Dron odpověděl tichým hlasem:

- Tohle je vyvolený mimozemšťan Fjabboy ...

Obecná včela křičela:

- Pak by měl být převezen do studené části věznice!

Dron zatřásl tlapou, ozvalo se pronikavé pištění a nepolapitelné laso se pevně omotalo kolem krku svalnaté leninistky Valerky. Chlapec byl otřesen a obecná včela tvrdě přikázala:

- Vezmi ho! Ať si ho rozeberou jako nováčka, kousek po kousku.

A oprátka vtáhla chlapce do bílé budovy s modrými pruhy. Pancéřové dveře se od sebe oddalovaly různými směry, jako dveře ve výtahu - hudba tiše skřípala. Vstoupili tedy do místnosti, odkud po vedru ulice dýchal chlad. A obecně se zdálo, že se gravitace změnila - ukázalo se, že je to jiný svět a podsvětí . Pravda, zůstala tu drobná podobnost s policejními stanicemi z hollywoodských filmů.

Vysoký dronový strážce chytil chlapce za ucho, zkroutil ho a další mu odpojil obojek.

Pak do něj silně zatlačili pažbou pušky.

Valerka znovu zavyla, vypadalo to, jako by mu ucho utrhli. Nejprve ho vedli po schodech, pak po chodbě. Ostrý zápach bělidla mi naplnil nosní dírky. Následovaly dveře z průhledného brnění. Zavedli ho do místnosti se zrcadly na stěnách, mezi lopatky dopadla silná rána a chlapcova hlava vyletěla a málem ji rozbila o podlahu. Bavlna a jiskry jiskří před očima. Dvě tlusté, vysoké, hrochovité včely, pruhované a břichaté s plastovými, nebo spíše gumovými rukavicemi na tlapkách, už na něj čekaly.

-Je tvůj, můžeš ho vykastrovat! - Strážci dronů se zasmáli.

-Sundej si oblečení! Pospěš si, štěně! - " gorila podobná " včelí diva ho zvedla za vlasy.

-Vypadá to, že ten chlapec není on sám! Pojď, pomozme mu. - A začali ze sebe hrubě strhávat šaty. Omráčený mladý leninista Valerka jen chabě vzdoroval, ale když se mu pokusili stáhnout kalhotky, vytrhl se a rozběhl se k útěku. Několik strážných se vrhlo, aby ho odřízlo, a chlapec se přikrčil a vklouzl mu mezi nohy. Poté zvýšil svou hbitost, ale nemohl se dostat daleko, aby mu naproti vyskočil velký šklebící se buldok. Svalnatá leninistka Valerka to nevydržela a otočila se zpět. Tehdy na něj vyletěla smečka stráží. Uvězněného chlapce začali bít plastovými obušky s ocelovou stopkou. Možná by ho zabili, kdyby ho nezastavil hrozivý výkřik:

-Tato chyba může být stále užitečná pro vyšetřování, zastavte ji!

Zvedli chlapce, potřísnili mu obličej studenou vodou, pak ho otočili a hodili na břicho. Dron zařval:

-V patách, neutíkej, jen mu neubližuj!

Dětský vězeň byl několikrát udeřen provazem do holých pat. Valerka Lagunov křičela a kňučela a po tvářích mu stékaly slzy.

Místo soucitu jedovaté zasyčení:

- To jsou jen květiny, a když tě vyšetřovatel vyslýchá, ještě nezačneš takhle zpívat.

Chlapec byl sebrán a podroben ponižujícímu a pečlivému pátrání. Tiskli prst na pupek, což způsobilo křečovité křeče v žaludku. Dívali se do úst, uší, nosních dírek, hledali od hlavy k patě, hrubě ohmatávali i intimní partie. Ve stejnou dobu byla světla stále zapnutá, i když z různých míst svítily čtyři jasné reflektory.

Mladá leninistka Valerka se samozřejmě styděla a bála, a když se v jejím těle hrabali, zaváděli sondy a hadice, bylo to hnusné a velmi bolestivé. V tomhle vězeňském pekle nedobrovolně skřípeš.

Už nebyl považován za osobu, vše říkalo, že je vězeň, osoba bez práv. Byl uvržen do tepla a chladu, jeho tvář zbledla jako mrtvola a okamžitě se naplnila třešňovou barvou. Pak ho odvezli nahého ke kadeřníkovi. Několik bosých dívek v pruhovaných hábitech a lehkých okovech se chichotalo, když vidělo, jak chlapec zrudl a snažil se zakrýt stud, ale jeho ruce za ním držel živý drát. Zápěstí jsou necitlivá z napětí.

A na každém rohu obligátní portréty Fzhabba Corpse, odporného podivína , opravdu bradavicemi porostlé ropuchy. Samotný kadeřnický salon se zrcadly a reflektory připomíná vyhledávací sál a křeslo je jako u lékaře a má dokonce svorky.

Humanoidní včela v černém obleku a lepkavých křídlech hrubě stiskla hlavu, jako když stříhá ovci tupým strojkem, bolelo to, čepel se dotkla čerstvé hroudy. Chlapci se zdálo, že s každým chomáčem blonďatých vlasů, které odstřihne, odlétá jeho duše a kus vlastní individuality. A hrubý sadistický kadeřník je bez okolků šlape, jako by byly živé. Když skončili, dozorce dronu udeřil palicí do jeho čerstvě oholené hlavy.

-Vezmi si to, plešatý!

. KAPITOLA Č. 7

Valerij Lagunov téměř ztratil vědomí, nohy se mu podvolily. Popadli ho za trpělivé uši, zvedli ho a odtáhli do sprchy. Tam ho umístili doprostřed kajuty a zamkli, poté co mu na obličej a ramena nalili bělidlo. Chlapec ztuhl v očekávání dalšího špinavého triku a úzkostlivě poslouchal . Zabzučelo to a spadl na něj proud horké horké vody. Vyšla pára, kůže zčervenala, byla tam pekelná bolest, zdálo se, že hoříš.

-Pomoc! - křičel zajatý chlapec .

V reakci na to se vařící voda zastavila a padala studená voda. Z jeho toku mě bolely zuby. Valerka Lagunov začala mrznout a třást se, když ho náhle znovu zasáhly spalující vlny. Pak ledová zima. Chlapec, který skončil v pekle, propadl hysterii, ale vodní mučení přestalo. Červený jako humr, vyšel z kabiny, musel šlápnout na prsty, paty mu zmodraly od bicích kyjů.

Nyní byl převezen do jiné místnosti. Tam ho vyfotografovali nahého z různých míst, změřili, zvážili a odebrali krev ze žíly. Kopírovali znaky a znaménka, hledali jizvy a popáleniny. Pak se ozval smích.

-A teď si zahrajeme na klavír.

Šlo o snímání otisků prstů a odebírali je nejen z rukou, ale také z nohou, rozbitá chodidla pečlivě potírali černou barvou. Pak mi rozmazali rty, bylo to velmi hnusné, hlavu jsem měl hrubě přitisknutou k bílému listu. Chlapec se pokusil plivat, ale dostal pěstí do obličeje. Trhl hlavou a cvakaly mu zuby. Udělali rentgen a vyfotografovali vnitřní orgány. Pak mě vzali k zrcadlu. Valerka Lagunov se na sebe ohromeně podíval. Scvrklý holohlavý chlapec s černým okem, oteklými černými rty, několika boulemi na hlavě, modřinami a šmouhami od obušků na nahém svalnatém těle.

-No, zlato, chápeš, co to znamená postavit se proti legitimní vládě?

Bradavicí pokrytý včelí šéf oddělení výhružně vykřikl.

-A teď byste měli být označeni. Toto znamení budete nosit navždy.

Zpoza zrcadel se vynořil humanoidní dron s maskou a zeleným hábitem. Vytáhl zkumavku s něčím jako těsnění.

- Teď ti uděláme punč . Tato čísla jsou vaše číslo - 1313131314. Projdete pod ním jako vězeň. Podejte mi tu ruku.

Vyděšená Valerka Lagunovová při pohledu na rozžhavené železo jej naopak schovala za záda. Pak dva velcí trubci končetinu násilím zkroutili a předali katovi. Ukápl si na ruku alkohol a následně ji zapálil. Chlapec křičel a škubal sebou, ale byl držen v železném svěráku. Nakonec byla hořící ocel odstraněna a on ochabl, téměř omdlel bolestí.

- Nechte ho jít pod ledovou sprchu, nechte ho jít pryč.

Valerka Lagunov byla opláchnuta ledovou vodou. Bylo to tak špatné, že mi zuby začaly bít jako bubny, ale o moc svobodnější jsem se necítil. Zdánlivě nekonečné registrační procedury skončily.

Včela v bílém plášti slíbila:

-Teď dostanete vládní oblečení.

Chlapec si úlevně povzdechl, bylo nepříjemné chodit pořád nahý, zvláště v přítomnosti včelích samic, a třásl se zimou.

Zde lidé v černých uniformách přinesli balíček a hrubě mu hodili jeho hábit. Krátké, nad kolena, špinavě bílé kalhoty s modrými pruhy, nebo spíše kraťasy přepásané provazem a stejná, pro filmové trestance typická, pruhovaná košile s bicepsovými rukávy. A takové roztrhané hábity, snad i stažené z mrtvoly, s vytrhanými knoflíky.

Mladá leninistka Valerka měla odvahu zeptat se:

-A to je všechno?

Mohutná včela v bílém plášti se nechutně zachichotala:

-Samozřejmě všechno! A na víc nemá mladistvý pachatel nárok.

Valerij Lagunov si nervózně třel svůj přítel svědí, růžové podpatky:

-A boty? Budu bos?

Včela blahosklonně vysvětlila:

-Jste zločinec a musíte činit pokání a podle zákona jsou všichni mladiství pachatelé povinni chodit naboso , bez ohledu na roční období. - A hmyz mrkl. - A vy všichni na této planetě zůstáváte nezletilými navždy a navždy!

Dospívajícímu chlapci už začaly být zima na nohy, klima tady už bylo jiné a on se polekaně zeptal:

-Co když nastydnu?

- Obušek vyléčí! - A dronový strážce ho znovu trefil expreskou na holé dno. - Rychle se obleč, shkete .

Valerij Lagunov sebou škubal, sténal, jeho kůže byla hrubá, nějak se oblékl a utáhl si opasek. Chlapec byl spoután a poté převezen do čekárny. Tam byl mladý leninista Valerka položen na kolena, paže byly staženy dozadu, zápěstí byly připevněny ke kotníkům. Seděl tedy v nepohodlné pozici a čekal na konečné rozhodnutí o svém osudu. Bolela mě kolena, z betonové podlahy mi znecitlivěly polonahé nohy. Teď tiše vzlykal, byl smutný a znechucený, všechno říkalo, že je to vězeň, člověk ztracený pro normální život. Nikdy se nevrátí na Zemi a neuteče z bláznivého světa. Správně, zrzavý mládenec řekl: to je peklo! Teď už není žádná cesta, beznadějná slepá ulička! Celá jeho osobnost byla rozpuštěna a zničena v pečlivých procedurách vězení. Nakonec se vedoucí oddělení, včela se stříbrnými nárameníky, dostal ke své složce a řekl:

-Na dětské oddělení, skupina 19, cela patnáct.

Lagunovové byla sejmuta z téměř dětských rukou s rovnými prsty a byla připevněna k ruce strážce. Chlapec byl zatlačen obušky a byl odveden pryč. Chlapec se znovu bál, jak ho ostatní vězni pozdraví. O věznicích vyprávěli spoustu děsivých věcí, protože tam nejsou jen děti, ale zločinci.

Vyšli tedy na dvůr, ostré oblázky se jim zaryly do bosých nohou, nově vyražený vězeň chodil po špičkách a zvláště ho to bolelo. Pršelo, vlhko a zima. U vchodu do sousední místnosti, ohrazené vysokým plotem, řvou a šplhají buldočí kanci . Chodby jsou ponuré s mnoha mřížemi, jsou jimi zaplněny i otvory v podlahách a stěny jsou vymalovány černou a šedou barvou. To vytváří strašný tlak na psychiku dítěte a srdce dítěte začíná znovu bít rychleji, bolestivě narazil holými prsty na kluzký betonový schod, mírně zpomalil a strážný ho udeřil pažbou zbraně do zad.

-Nespi, nový chlape !

Chlapec zabořil hlavu do louže zředěné krve, někoho už vyslýchali a hrubě ho zvedlo nateklé ucho. Nakonec byla mladá leninistka Valerka odvedena k masivním dveřím a strážní roboti se hnusně zašklebili . Byl slyšet svědivý řev:

-Tady jsme, ale nejprve registrace v cele.

-Jak to? - zeptal se chlapec hloupě.

Drony blahosklonně vysvětlily:

-A protože jsi ještě malý, bude nám tě líto. Deset ran obuškem na měkké místo a je to.

Valerka Lagunovová chtěla zakňučet, ale z vlčích očí si uvědomil, že to bude ještě horší. A tak to snad vyjde. Otočili ho, stáhli mu kalhoty a udeřili, jak jen to šlo. Chlapec zasténal a pak se kousl do rtu. "Buď muž," bleskla myšlenka. Další rány byly ještě bolestivější. Valerij Lagunov tiše zasténal, ale dokázal zadržet své hlasité výkřiky. Nakonec kati skončili, sundali pouta a otevřeli dveře cely. Pak přišel silný kop a chlapec do ní s rozmachem vletěl. Spáči se probudili a protřeli si oči. Při pohledu na ně se Valerka uklidnila.

Jednalo se o děti od deseti do čtrnácti let, starší a mladší byli chováni odděleně. Byli hubení, otrhaní, všichni bosí, s modřinami a odřeninami od bičů a kyjů. Ale zároveň nejsou jako strašliví zločinci, které imaginace zobrazovala. Tváře jsou hubené, opálené, ale s úsměvem lidí, kteří neztratili svůj lidský vzhled. Bylo tam víc než osmdesát chlapů, leželi na dřevěných palandách bez přikrývek, matrací a polštářů. Každý byl držen, někteří za pravou nohu a někteří za levou, dlouhým řetězem kobry, podobným těm, které používala dronová policie v dodávce. Ale horké tropické město je bohužel minulostí. Teď bylo chladno, oknem se proháněl studený vítr, plný křivých trnů.

Mladá leninistka Valerka byla zmatená. Je to obecně velmi cool dítě , ale netušil, jak se bude chovat jednou za mřížemi. Ne, samozřejmě, jádrofany vyprávěly příběhy, často právě naopak, o vězení pro mladistvé. Buď vylíčit toto místo jako monstrózní peklo, kde vládne hrozný chaos , nebo naopak jako dětskou ozdravovnu, kde jsou opravdové maliny a mnohem zajímavější a svobodnější než v nudné škole. Ale tady to rozhodně nevypadá jako sanatorium a zdá se, že je to horší než skutečné vězení . Mladý leninista Valerka, naštvaný sám na sebe, že se neobtěžoval zjistit, jak někoho pozdravit při vstupu do cely, vyhrkl ne zcela úspěšně:

-Ahoj hoši! Přicházím s dobrými věcmi.

Nejstarší v cele, nejvyšší a největší chlapec, vstal, aby se setkal. Za ním se táhl dlouhý řetěz, řinčel o mramorové dlaždice, a sám kmotr byl asi stejně vysoký jako Valerka Lagunov , lépe řečeno, o pár centimetrů vyšší a znatelně hubenější. Kromě táborového čísla neměl žádné tetování, díky čemuž vypadal jako lupič. Valerka tedy vyrovnal síly a uklidnil se. A vesele se zeptal:

skvělé pro tebe, Kente ! za co jsi?

-Nevím! - odpověděla Valerka Lagunov upřímně, i když tušil, že si ho s největší pravděpodobností spletl se špiónem. A tenhle fraer, který ho táhl nadsvětelnou rychlostí na planetu podzemí. Jen ho dostaň!

Osoba, která sledovala kameru, blahosklonně poznamenala:

- Téměř každý neví, za co je ve vězení. Naše podmínky jsou drsné, musíme žít spolu, aniž bychom se navzájem informovali nebo zrazovali. Pamatujte, informátoři umírají.

-A nikdy mi nebylo šest! - odpověděla pravdivě Valerka Lagunovová.

-To je pravda, pamatujte si některá pravidla.

Chlapec o krok ustoupil a začal listovat.

- Neulevujte si v kbelíku. - Ukázal prstem na koryto. - Na to je speciální jáma.

-Kde? - Mladá leninistka Valerka se rozhlédla.

-Až nás pošlou do práce, a to bude za úsvitu a až do pozdního večera, postavíme dače pro generály. Tam podél cesty u věznice je jáma s měkkými lopuchy. Tam si můžete ulevit. Ale tady byste neměli kazit vzduch. Za druhé, pokud dochází k přesunům potravin, jsou formálně zakázány, ale za úplatek můžeme udělat cokoliv, můžete to sdílet se všemi.

Za třetí, nevyhýbejte se práci a nebojujte bez vážných důvodů. Jinak se všichni poserou. - Otrok pokračoval v ohýbání prstů. -

A konečně za čtvrté, nesnažte se utéct. Za to bude celá cela přísně potrestána. Pokud vaši rodiče nezatknou, ať dají úplatek, pak možná zmírní podmínky zadržování a dají nám přikrývky.

-Kolik mám zaplatit? - Valerka Lagunov si myslela, že ze Země stejně nepřijde.

Kmotr řekl neurčitě:

-Mno, policie je chamtivá!

Valerka, která měla ve snu falešnou vzpomínku a zapomněla, že žije v éře komunismu, se třásla, jeho rodiče nejsou miliardáři, takže se nevyplatí navždy. Možná však jeho otec už byl vyhoštěn a pak bude dost peněz na hodně.

"Ano, vidím, že jsi úplně prochladlý, je to proto, že jsi nervózní."

Starší chlapec se podíval pozorněji na mladou leninskou Valerku. Všiml jsem si modřin a boulí, kůže červená od páry.

-Takhle tě potrestali. Pokud se vám takto posmívají, jste zřejmě politik. Dobře, lehni si k nám, zítra tě čeká těžký den a vyspěte se. Mladý "kmotr" mírně ustoupil a udělal zvoucí gesto.

- Pojďme se seznámit, jmenuji se Joseph.

-A já jsem Valerka.

-Dobré jméno. - Upozornil na vytvarované bicepsy. - Sportovat?

Zde se chlapec terminátor rozhodl skrýt své dovednosti a bagatelizovat své schopnosti:

-Kulturalismus a wushu wrestling.

Starší chlapec souhlasil:

-Wushu zápas není špatný pro boj.

Valerka Lagunov velmi skromně poznamenala:

-Ještě jsem to dokonale nezvládl. A náš styl je spíše gymnastika!

Joseph se blahosklonně usmál:

-Nic, všichni tady jsou průměrní bojovníci! Ale pokud se něco stane, společně potrestáme bezzákonné lidi a ty, kteří urážejí ty nejmenší.

- Je to zakryté! "Mladá leninistka Valerka s touto myšlenkou zcela souhlasila.

Kluci si podali ruce. Potom mladá leninistka Valerka vylezla na palandu, chlapci se k sobě přitiskli rameny a schoulili se k sobě. Protože se oteplilo, zvolila si Valerka Lagunov pohodlnou polohu, stáhla si studené nohy a pokusila se spát. Ačkoli vyholená hlava bolela úzkostí a kosti bolely od bití a spálené znaménko svědilo, tělo zdravého dítěte se ukázalo jako silnější.

A když usnete, matice se překrývají ve vašem spánku a vy opět sklouznete do vizí vesmíru.

A před vámi jako ve sci-fi filmu;

Bohyně se něžně podívala na Valerku a přikývla:

- Chcete se projít po galaktickém hlavním městě?

Valerka Lagunov, pionýrský chlapec a bývalý vězeň v hmyzí říši, odpověděl:

- Rád bych viděl památky vašeho hlavního města. Až se sám stanu bohem, postavím si něco ještě velkolepějšího.

Affaraya ( tak se jmenovala bohyně v hypermatrixu !) souhlasně přikývla:

- Dobře, můj chlapče!

A otevřela svá krásná ústa a... Najednou vzplála fontána magoplazmy a pionýrský chlapec Valerka byl pohlcen čarodějnickým ohněm.

Prostor je plný duhových plamenů, které každou sekundu mění barvy.

Pekelný oheň, vzplanul a pohltil všechny vnitřnosti, drtil maso. Sopka, která spálí vše, co je uvnitř živé. Jak je to všechno známé! Ale tentokrát je možná peklo skutečné?! Trpělivost a bolest ustupuje. Valerka Lagunov otevřela víčka.

Zdálo se mu, že vidí hvězdnou oblohu. Překvapeně zavřel oči a pak je donutil znovu otevřít. Ano, skutečně, vidí podivný koberec hvězd. Nadpozemského původu, extrémně hustě posetý vzácnými girlandami nebeských světel. Desetitisíce nejjasnějších hvězd oslňují a ohromují představivost. Samotné tělo jako by se vznášelo ve vzduchoprázdnu a necítilo žádnou oporu. Nebývalý pohled šokoval chlapce pionýra natolik , že ztratil vědomí, odpojený od reality.

Když se mu opět vrátila schopnost myslet, už dokázal ovládat své emoce. Pod ním byla opět pevná půda a on se s námahou postavil na nohy.

Pohled před ním nebyl pro slabé povahy. Nejprve si pionýrský chlapec myslel, že se zblázní. Majestátní město, hlavní město galaxie elfí říše, jedno z největších měst ve shluku Fabochazar, se objevilo v celé své nejdivočejší slávě.

Luxusní mnohakilometrové mrakodrapy, gigantické chrámy, nepředstavitelně gigantické sochy, kaskády zahrad a fontán, svítící zařízení, kolosální billboardy, na které se vešlo padesát olympijských stadionů a mnoho dalšího. Připočteme-li miliony různých typů barevných a extravagantních letadel, pak pro dvanáctiletého leninského pionýra z počátku dvacátého třetího století ( ve snu a ve virtuální realitě však někdy selhává paměť a zdá se, že být představiteli mnohem archaičtější doby!) To už bylo za hranicí.

A přesto mladá leninistka Valerka strach necítila. Při pohledu na tak nepředstavitelně barevnou nádheru vytvořenou rukama inteligentních bytostí panovalo extrémní vzrušení a dokonce nepopsatelné potěšení. Všechno v této metropoli bylo grandiózní a okouzlující.

Na nebi zářilo několik hvězd. Nejjasnější růžovo-žlutá hvězda, dvě zelené, jedna modrá a dvě téměř neviditelné třešňovo-safírové, což je při tak intenzivním osvětlení přirozené. Nicméně i přes silné světlo mě z toho nebolely oči a nebylo to horké. Teplota je velmi příjemná, fouká mírný studený vánek.

Průkopník, nyní šašek, kráčel po sedmibarevném chodníku orámovaném květinami, sochami, vícebarevnými blikajícími světly a křišťálově leštěnými dlaždicemi. Holé, dětinské podrážky byly velmi hladké, dokonce možná kluzké, jako led, dodávaly světélkující, ale naštěstí ne příliš horký povrch.

Všechno v této futuristické metropoli bylo zrcadlově jiskřící a oslnivě velkolepé, dokonce i odpadky byly vyrobeny ve tvaru exotických zvířat a ptáků. Otevřeli ústa a zdvořile jim poděkovali, když na ně házeli odpadky. Když elf odhodil svou roztavenou a pokřivenou botu, vyskočil z chodníku mrchožrout, jako by to byla vodní hladina.

Ukázalo se, že má hlavu orla, ale neúměrně velký zobák a tělo pruhovaného lilku, orámovaného třemi řády bujných okvětních lístků. Každá řada se lišila barvou a tvarem výhonků a křídla měla dokonce pohyblivé zbarvení, jako video.

Opeřený a zároveň květnatý mrchožrout spolkl boty, které se staly nenositelnými, a melodicky cvrlikal:

"Nemáme důvod se trápit pochybnostmi." V celém vesmíru už nejsou žádní zoufalci. Skuteční muži házejí odpadky - zabijte býčího elfa někoho jiného! Elf-býk zabij někoho jiného!

Pionýrský chlapec Valerka zmateně mávl rukou na "mrchožrouta diva" a řekl:

- Na člověku je nejúžasnější, že ho nepřekvapí okouzlení, ale ohromí ho banální!

Je však zvláštní, že se těžké vojenské boty roztavily a on sám neutrpěl ani menší popáleniny. Oblečení se však nezdálo být příliš poškozené, i když luxusní overal se ztratil. Něco se ale zachovalo a on se tolik nestydí chodit po městě v elegantním tričku a kraťasech, normálním oblečení na kluka v horkém počasí.

Přestože se stal chlapcem a trochu ztratil část paměti, ne zcela vědomý si sám sebe, byl Valerka zahanben svými bosými nohami, které byly v hlavním městě krajně nevhodné, kde každá socha, auto, kašna, kompozice, tato nebo ta struktura zářila ohlušujícím okázalým luxusem. Jako otrhaný žebrák ve vládní čtvrti nejbohatšího New Yorku se mimovolně červenáte, když se k vám někdo přiblíží.

V ulicích je momentálně málo chodců, většinou dětí. Jelikož se jedná o jeden z centrálních sektorů metropole, usadili se zde slavní elfové a elfové. Zrovna bylo období, kdy minivojáci a elfové dostávali krátké prázdniny, aby zažili alespoň trochu života bez vyčerpávajícího drilu, aby mohli pocítit radosti dětství.

Navíc toto krátké prázdninové období oproti kasárenskému období bylo jakýmsi povzbuzením k úspěchu ve studiu a bojovém výcviku.

Mít alespoň malou příležitost nakládat se svým časem tak, jak si přejete, je štěstí! Právě proto pohled na neškodné rozesmáté děti, z nichž mnohé při radostné hře i létaly do vzduchu, dělaly kotrmelce, točily se jako vršek a vypouštěly kaleidoskopické hologramy, dodával kouzelnému městu nádhernou idylku.

Zvědavá průkopnice Valerka se k nim chtěla přiblížit a zeptat se na pár otázek, ale bála se. Bál jsem se, že mírumilovní, krásní, elfští chlapci a děvčata ve svých jiskřivých kostýmech nemusí být tak mírumilovní, jak se na první pohled zdá. Navíc to pro lidi nebývá typické, i dívky hrály vyloženě válečné hry .

Pravda, zdá se, že se rozvíjely pohádkové a anime -fantasy typy, a ne bitvy vytvořené lidmi. Jednotlivé holografické projekce byly velké a tak jasné, že věrně reprodukovaly detaily. Co se zdálo a vlastně najednou pohádkové zámky, tvrze a domy se objevily odkudsi ze vzduchu a pak zmizely.

Ohromený tím, co viděl, s nahými podpatky se mu třpytily, kráčel a kráčel a dál zkoumal město. Jaké úžasné stromy a gigantické květiny, dlouhé desítky a stovky metrů, s fontánami a létajícími zvířaty, visícími na křišťálových balkonech, třpytící se na slunci s paletou mnoha pohádek .

Na okvětních lístcích květin se objevují různé pohyblivé obrázky, neustále se měnící, nejčastěji bojová umění různých mimozemšťanů nebo bitvy v retro stylu.

"Možná jsou to silová pole!" pomyslel si pionýrský chlapec Valerka a třel si spánky, jeho mozek byl připravený vařit z přemíry dojmů, "Existuje několik světel, takovou hru světla a barev nelze na naší planetě reprodukovat! Jaké podivné podoby mají výtvory jejich mysli!"

Zde jedna z kulovitých budov visela na sedmi nohách, lemovaná listy orámovanými drahými kameny, natřenými v barvě vlajky elfů z Luciferostanu . Další struktura byla vyrobena ve tvaru sedmicípé hvězdy a pomalu se otáčela kolem své osy. Jiné budovy připomínaly novoroční stromy, dorty s ohnivými pochodněmi a bouřlivé pestrobarevné vodopády, obří potoky jdoucí do stratosféry. Některé gigantické fontány v podobě různých extragalaktických příšer v drahých kamenech chrlily roztavený kov a podivné plyny, osvětlené laserovými paprsky.

Spodní patra luxusních budov byla plná barevných vchodů a východů se jmény blikajícími na obrazovkách. A co je zvláštní, všechny názvy jsou naprosto jasné: restaurace, obchody, zábavní centra všech úrovní a typů, různé služby. Připomínalo to washingtonskou značně zvětšenou a nesrovnatelně luxusnější Central Presidential Avenue.

Když to poprvé uviděl ( ve virtuální realitě byly problémy s pamětí, stala se částečně ne jeho!), byl tehdy ještě velmi malý, vzpomněl si, jak byl do hloubi duše šokován a nyní doslova hltal oslňující imperiální nádhera s jeho očima. Mnoho věcí zde samozřejmě nemělo na Zemi obdoby.

No, co je to za člověka, který by umístil věže, kopule a bazény s hlavou dolů s barevnými stvořeními a nepopsatelně impozantními monstry. Je to dokonce děsivé sledovat, zdá se, že se vám všechno zhroutí na hlavu.

Jedna z elfích dívek nad ním přeletěla a lehce se ho dotkla lesklou botou. Pionýr Valerka se mírně zakolísal, byl už unavený, ušel několik mil.

"Pravděpodobně jsi dlouho nejedl, hvězdný válečníku," zazvonila andělská holčička jako stříbrný zvonek.

Pokud tam byly nějaké pohyblivé stopy, byly evidentně vypnuté. Zřejmě se v ultrametropoli vzdálené budoucnosti přehnaně starali o fyzickou zdatnost. Povrch zdrsněl a moje bosé nohy začaly pociťovat syrovost a svědění. Valerka opravdu chtěla jíst, protože měl pocit, jako by měl několik dní hlad, až na to...

Ale kdo může vědět, kolik času strávil komunikací s bohyní, která ho prakticky nekrmila, ale pouze bavila. Pravda, vzrušená Valerka nechtěla ani jíst.

Ulice je plná barevných strojů volajících: "Je čas se osvěžit!"

Racionálně uvažující Valerka se rozhodne:

- Dvě smrti se nemohou stát a s prázdným břichem není život!

Jakmile jste se přiblížili ke stroji, okamžitě se objevila trojrozměrná projekce krásné sedmibarevné dívky s křídly. V jazyce, který vypadal jako angličtina, podivuhodná nymfa řekla:

- Co chce malý, ale statečný dobyvatel vesmíru?

- Jíst! - řekla upřímně Valerka, v modrých očích pionýrského chlapce byla vidět hladová jiskra.

- Sada sto patnácti milionů produktů k vašim službám. - Víla zaštěbetala a zvětšila křídla.

- Pak zmrzlina z Bílého domu, limonáda, džus, dort a čokoláda. - Potěšený průkopník blábolil.

- Jaké typy? Upřesněte svou objednávku! - Byly tam dvě dívky a nepřirozeně velké úsměvy.

- Na tom nezáleží, pokud je to chutné. - zamumlal Valerka zmateně a bezmocně rozpřáhl ruce.

- Je to co nejchutnější? V souladu s nejoblíbenějším standardem? - Kybernetický sluha se zřejmě musel více než jednou vypořádat s klienty, kteří nechápou, co chtějí.

- Ano! - vyhrkla Valerka úlevou.

- Zvedněte ruce, podívejte se zpříma. Nebo si vytáhněte svou osobní identifikační kartu, minivojáčku. - Holografické nymfety řekly sborově.

Průkopník zvedl obě ruce. Zablikalo tlumené žluté světlo, zřejmě bylo naskenováno.

- Vaše identita se neobjevuje v kartotéce, nemáte osobní vojenský průkaz, takže nemůžete být obslouženi. - Dívky zaječely a okamžitě zrudly, zkřížily ruce v zakazujícím gestu chladných elfů.

Mladý leninista Valerka se spěšně vzdálil od kulometu, jeho holé, dětské podpatky doslova hořely. Zdá se, že jde o technotronický identifikační komunismus. Valerka se posadila na propracovaný obrubník, zmrzlá, těžce shrbená a opřená bradou o dlaně. Myslel jsem... Budoucnost byla zobrazena v těch nejtemnějších barvách. Je úplně sám v jiné galaxii, obklopený tvory z jiného světa , stvořeními, která jsou horší než ta nejdravější divoká zvířata.

A žádná spásná myšlenka nemůže přijít na mysl. Oliveru Twistovi bylo v Londýně lépe, alespoň tam byli lidé jako samotný uprchlík bez domova. Kam půjde? Měl by se vzdát a spoléhat na milost ve vězení? Tam vás alespoň nakrmí, i když tak ponižujícím způsobem, přes hadici.

- Proč jsi v depresi, fotone? Co, vidím tě, jak si olizuješ rty. Zdá se, že chcete nahnat princepsovu plazmu do žaludku?

Neznámý chlapec v jiskřivém oblečení natáhl ruku a usmál se. Jak je to lidské! Obličej malého skřítka je kulatý, dětský, vůbec ne zlý, měl by se objevit v reklamě na správnou výživu, ale příliš silně mačká dlaň. Vysoké čelo, blond vlasy, široce posazené modré oči. Pravda, opálená, šlachovitá ruka, jakoby z oceli, schopná zlomit kost. Valerka se jen stěží dokázala ovládnout, nedala na sobě znát, že má velké bolesti, dětská ručička byla sevřená jako při mučení.

Řekl jen upřímně:

- Ano, mám hlad!

- Zjevně jste ze vzdálených kolonií, byl jste těžce popálen a vypadáte otrhaně a divně. - řekl mladý elf s trochou soucitu v hlase.

Valerka na sebe vrhl zmatený pohled. Oblečení ve skutečnosti už začalo místy doutnat a kůže byla červená a loupala se. Buď místní radiací, nebo opožděnou reakcí na výbuch. Pocítil ledový chlad v žaludku a řekl třesoucím se hlasem.

- Uhodl jsem to, byl jsem v epicentru tepelného magnetického náboje .

- Vezmu jídlo nejvyšší rychlostí, pak mi to řekneš. - Chlapec běžel jako ve zrychleném natáčení, aniž by se botami dotkl dovedně vytvořeného povrchu třídy.

Proč Valerka cítila důvěru v toto mládě divokých elfů, je těžké vysvětlit. Možná si moje mládí a stres vybraly svou daň. Zpět, nový jeho přítel mu hodil několik růžových poupat, která lahodně voněla . Bývalý průkopník SSSR začal vyprávět svůj příběh, aniž by cokoli skrýval, byl vroucí, chtěl si vylít duši.

Elfí chlapec pozorně naslouchal. Byl vysoký jako Valerka a byl snad ještě mladší. Během rozhovoru mu na jeho pohledné tváři vždy hrál čistý úsměv. Pravda, zuby dítěte válečnické rasy jsou již velmi velké, bělejší než sníh a paprsky několika světel se od nich odrážely jako sluneční paprsky. Jídlo odebrané z automatu se ukázalo být příliš chutné ;

Když Valerka po promluvě zmlkla, mladý elf řekl uvážlivě:

- Ano, vypadá to jako zázrak, ale tady nepřežiješ. Budete rychle identifikováni, zejména proto, že každý den probíhá počítačová kontrola všech osobností. Před pár dny, velmi blízko, explodoval takový " plazmový mlýnek " jako super ohňostroj . I z hladiny bylo vidět, jak roztrhané lodě barvily oblohu. Je dobře, že hlavní " svetr " šel přes čáru.

Elfí dítě ukázalo na centrální hvězdu Vithimura .

- Nyní se vše mnohem zpřísnilo, totální ověřovací režim. I dříve byla kontrola vážná. Jistě je i tento stroj, stejně jako ostatní, spjat s ministerstvem lásky a spravedlnosti.

- Takže se volá vaše tajná policie? - Valerka se s úsměvem zašklebila, jak legračně znělo pojetí lásky v národě, proti kterému byli fašisté školkové nezbednice.

- Ano, ano, existuje několik oddělení a každý mluví o lásce. - Chlapec stáhl obočí a jeho pohled se stal přísným. - Je to jako výsměch zdravému rozumu. Dokonce i můj otec, čtvrtý ekonomický generál, se těchto oddělení bojí. Pojď, rychle odejdi . Vezmu tě tam.

- Pozdě! Tady jste, moji drazí! - Hlasy duněly jako řev smečky hyen.

Několik obrněných postav, již známých medvědích druidů, se zhmotnilo ve vzduchu jako duchové.

- Na kolena a ruce vzhůru!

Mladá leninistka Valerka sebou škubla a byla okamžitě nabita magickým paralyzérem . Vědomí vypnuto.

Když se chlapec probral, stál uprostřed obřího Kolosea. Valerka, která dobře znala historii a ráda sledovala filmy, zde cítila spojení se starověkým Římem. Jen na sedadlech neseděli lidé, ale nejrůznější nepředstavitelná stvoření. Valerkovo chlapecké vidění se stalo velmi ostrým. A na tribunách viděl jedince podobné včelám se sloními hálky a tvory podobné kobylkám s hlavami medúzy.

Sami elfové seděli na samostatných luxusních židlích a tu a tam vyskočili, protože nechtěli tiše sedět. Tiše s nimi seděli malí podsadití muži s tvářemi pokrytými hustými vousy.

"Trpaslíci," hádala Valerka. To musí být cool! A chlapec, bývalý průkopník SSSR, nebo spíše, proč bývalý, vtipně řekl:

- Kluci elfové, tohle je elf. Bez ohledu na to, jak urážlivé! No, když se trpaslík postaví, elf není vidět!

Valerka pocítila příval energie. Smutná nálada z něj okamžitě zmizela. Je mladý a silný. Jak dobré je vrátit se znovu do vzdáleného dětství a stát se klukem.

Mezitím do arény gigantického Kolosea vběhl bosý elf a oznámil:

- A nyní Julius Caesar vyhlásí soupeře pro tohoto mladého muže!

Valerka se posadila a zamumlala:

- O Caesare , Caesare, kdo tě zasypal mrtvými kostmi!

Pak se objevil hologram muže ( a opravdu to byl muž, ne elf) se zlatým věncem na hlavě. Na rozdíl od věčně mladých elfů byl Caesar už starý a hubený, s orlím nosem a pronikavýma očima.

Zřejmě slyšel, co řekl ten pionýrský chlapec , a přísně se zkrouceným obočím zavrčel:

- O čem to mluvíš, plebejci?

Valerka, mladá leninistka, byla uražena:

- Jaký jsem pro vás plebejec! Jsem patricij desáté generace!

Julius Caesar se náhle stal laskavějším a odpověděl:

- Jakmile porazíte nepřítele, můžete si říkat patricij!

Valerka se zahihňal, třel si pramínek krve holým chlapeckým chodidlem a štěkal :

- Je pro tebe příliš těžké bojovat se mnou?

Julius Caesar naštvaně odpověděl:

- A ještě jsi mi nedorostl!

Valerka se zasmála v pěst a poznamenala:

- Ne všichni si to myslí!

Julius náhle změkl:

- Naši zářiví elfové říkají, že jsi byl pozemským vládcem. Tam ty a já budeme bojovat!

Valerka, našpulená jako krocan, řekla:

- Nech to tak být!

Tribuny byly hlučné. Pestrá horda začala blábolit. Ale Julius Caesar řekl přísně:

- Ale pořád si se mnou musíš zasloužit boj! Nejprve budete bojovat s monstrem. Valerka se zamračila a zamumlala:

- Nejsi ty sám monstrum?

Caesarovi tato slova připadala legrační a nařídil:

- A protože jsi ještě příliš malý, požádám Bohyni, aby tě trochu zvětšila .

Valerka nestihla odpovědět. Opravdu vyrostl a z jedenáctiletého nebo dvanáctiletého chlapce se stal krásný mladý muž.

Valerka Lagunov v sobě ucítil nával divoké síly a zaťal své silné pěsti vycpanými klouby. Zde bude připraven k boji.

Netvor náhle vyletěl. Bývalý sovětský průkopník si ho ani nestačil pořádně prohlédnout. Bylo to něco jako obrovská ropucha. Srazily se dvě hmoty: velká a malá. Následovalo něco jako výbuch.

Zkroucené tělo jednoho z nich, potřísněné krví, se bezmocně chvěje...

Ve vaší hlavě byla kanonáda, bylo to, jako byste byli pokryti tlakovou vlnou, která rozdělila vaše maso na molekuly, které se dále trhaly a pálily jako miniaturní atomové bomby se záblesky. Snaha vůle, zoufalý pokus dát se dohromady, a teď se zdá, že karmínový závoj se pomalu usazuje, ale nepřestává se vám točit před očima. Opar jakoby s chapadly ulpívá na okolním prostoru. Bolí to, v každé buňce rozervaného těla jsou muka.

- Sedm osm...

Hlas netečného počítače je slyšet tlumeně, jako by procházel tlustým závěsem.

- Devět deset...

Musíte rychle vstát, prudce se zvednout, jinak přijde konec. Ale tělo je ochrnuté. Přes hustý červeno-dýmový opar je nepřítel matně viditelný. Toto obrovské třínohé monstrum je paraloroid . Už zvedl svůj tlustý a dlouhý hřeben a připravoval se srazit ostří živé gilotiny kolosální silou.

Dva obrovské drápy po stranách se dravě rozevřely, třetí končetina, dlouhá, špičatá , vypadala jako štíří ocas, byla vzadu a netrpělivě škrábala na krytu arény. Žluté , páchnoucí sliny odkapávaly z ošklivé, hrudkovité tlamy pokryté zelenými bradavicemi , syčely a kouřily ve vzduchu. Nad svalnatým, zakrváceným lidským tělem se tyčilo ohavné monstrum .

- Jedenáct dvanáct...

Nyní jsou slova bolestivě ohlušující, jako údery kladivem na ušní bubínky. Počítač počítá trochu pomaleji než standardní pozemská měření času. Třináctka už je knockout.

Rozhodnutí se zrodilo ve zlomku vteřiny. Náhle mladá leninistka Valerka prudce narovnala pravou nohu a použila levou jako pružinu, v zuřivém vzteku, kroutící se jako leopard, vyskočila a zasadila silný nízký kop přímo do nervového centra mimozemské příšery - křemíku- hořčíkový kříženec kraba a ropuchy. Úder byl silný, ostrý a přesný a také se shodoval s přibližujícím se pohybem šelmy . Monstrum podprostoru (prostřední biotop schopný cestovat mezi hvězdami, doplňovat se energií elektromagnetických vln, ale v obydlených světech dravec, který nepohrdne požíráním organické hmoty všeho druhu) se mírně potopil, ale nespadl. Tento typ paraloroidů má několik nervových center, což je výrazně odlišuje od ostatních tvorů. Úder do největšího z nich způsobil jen částečné ochrnutí.

Soupeř nestvůry, navzdory jeho širokým ramenům a výrazným svalům, byl velmi mladý, téměř chlapec. Rysy brunátného obličeje jsou jemné, ale výrazné. Pokud je nezkresluje bolest a vztek, působí naivně a jemně. Když se objevil v aréně, na tribunách se dokonce ozvalo zklamání z toho, jak mírumilovně a neškodně vypadá lidská gladiátorka Valerka Lagunov. I když už to není chlapec, ale rozzuřené zvířátko, jeho oči chrlily tak šílenou nenávist, až se zdálo, že ho nespálí o nic hůř než ultralaser . Chlápek si od úderu málem zlomil nohu, ale dál se pohyboval rychlostí kočky, i když trochu kulhal.

Bolest nemůže geparda zlomit, pouze zmobilizuje všechny skryté rezervy mladého těla a uvede ho do jakéhosi transu!

V hlavě chlapce a bývalého vesmírného průkopníka SSSR jako by bily tisíce bubnů, žilami a šlachami proudí nezdolná energie. Na mastodontovo tělo následovala série silných zvýrazněných úderů. V reakci na to nestvůra máchla ostrými drápy o hmotnosti půl centimetru. Obvykle mají tato zvířata reakci žongléra, ale přesný zásah do nervového uzlu ji zpomalil.

Mladý bojovník, když udělal salto, odkráčel od strašlivého hřebene a ocitl se za monstrem. Nahradil koleno a prostrčil tlapu drápem, udeřil do něj loktem, vynaložil veškerou svou váhu, a prudce otočil tělem. Bylo slyšet křupnutí zlomené končetiny. Dráp se ocitl ve špatném úhlu a v malé fontánce vystříkla páchnoucí krev barvy ropuchy.

Přestože dotek tekutiny vytékající z tvora trval jen chvíli, mladý gladiátor ucítil silné pálení a na hrudi a pravé paži mu okamžitě naběhly bleděfialové puchýře. Musel jsem uskočit a překonat vzdálenost. Šelma vydala bolestný výkřik - směs řevu lva, krákání žáby a syčení zmije. V zuřivém vzteku se monstrum vrhlo vpřed. Mladík, pokrytý směsí krve a potu, udělal kaskádu kotrmelců a letěl směrem k pancéřové síti. Netvor se rozběhl, vložil do něj veškerou svou váhu a udeřil hřebenem a pokusil se probodnout nepřítelovu hruď.

Mladík Valerka se ráně vyhnul a tlustý hřeben prorazil přímo skrz kovovou síť. Stvoření vesmírného podsvětí pokračovalo v pohybu setrvačností a vrazilo svou končetinu do další sítě silným proudem. Z plotu létaly jiskry, mastodontovým tělem protékaly výboje a byl cítit hořící kov a nepředstavitelně odporná hořící organická hmota. Jakékoliv pozemské zvíře by bylo mrtvé, ale tomuto zástupci fauny je hned jasné, že má úplně jinou tělesnou stavbu.

Netvor nemohl okamžitě vytáhnout svůj kufr a následovala série rychlých úderů, jako rotace listů vrtule. Elektrostatický náboj, který s mírným zpožděním překonal odpor mimozemského masa, však mladého bojovníka bolestivě zranil . Gladiátor Valerka uskočil, zadržel pláč, z trhavé bolesti prorážející každou žílu a kost, a zkřížil ruce na poškrábané hrudi a ve stoje začal meditovat. Jeho nehybnost na pozadí přibývajícího zvířete a veřejnosti zuřícího jako bouře se zdála neobvyklá, jako u malého boha, který se ocitl v pekle.

Valerka byla klidná, jako hladina zamrzlého oceánu, věděl... Takové monstrum dokázala vyřadit jen jedna technika. Velmi silná rána.

Netvor roztrhal hřeben na kousky krvavého masa a skočil celou svou hmotou na drzou bezsrstou opici. Je opravdu možné dovolit nějakému malému primátovi, aby vás porazil? Shromáždil svou vůli, soustředil všechny čakry a energii do jediného paprsku a zasadil silný skokový úder. Tato prastará technika Fafara-Marada , přístupná jen málokomu, je schopna zabít toho, kdo ji způsobí. Rána dopadla na již poražené nervové jádro obřího bojovníka. Jeho vlastní váha a rychlost zvýšily sílu kinetické energie a tentokrát byl nervový svazek nejen roztříštěn , ale při otřesu mozku bylo odříznuto několik hlavních nervových kmenů. Křišťálově -kovový obr byl zcela paralyzován.

Mrtvola letěla jedním směrem, mladík druhým.

Kybernetický soudce tichým hlasem odpočítával:

- Jedna dvě tři...

Počítal v jazyce temných elfů.

Oba bojovníci zůstali nehybně ležet, poslední ranou mladík obludu rozdrtil, ale zlomil si nohu. Vědomí však nemělo čas úplně opustit gladiátora a atletický mladík, který překonal bolest, vstal a zvedl zkřížené ruce sevřené v pěst (znamení vítězství ve znakovém jazyce Říše Luciferostan ).

- Dvanáct!.. Třináct!.. Vyhrála stíhačka, rodačka z planety Země, Valerka Lagunov. Jeho věk je 12 původních let nebo 15 standardních. Toto je debutant v bojové aréně. Šampion galaktického sektoru Ezihand-16 podle SSK verze bojů bez pravidel, účastník s hodnocením 199: 1: 2, prohrál s ním - Askezam verd Asoneta , jejíž věk je 2977 standardních let.

Valerce zněla v hlavě energická píseň filibusterů:

Vybral jsem si pro sebe cestu tvrdého piráta,

Chtěl jsem najít svůj osud v mořích...

Ačkoli říkají, že pirát bude čelit odplatě,

Pokud vás pověsí, červ vyřeže pouze mrtvolu!

Ale je nenávistné klanět se mistrovi,

A jako kluk jsem utekl z panství...

I když byla na silnici naboso zima,

Koneckonců, nepustili toho chlapce na prahu!

Došel jsem do přístavu jen v hadrech,

Vylezl jsem na loď v jednu hodinu v noci...

Chytili toho chlapa a pojďme ho zbičovat - já;

Páni, myslel jsem, že moje duše je v pekle se Satanem!

Ale po bičování mi dali čepici -

Říkali, že zatím budeš chatař!

A dokonce i kuchař nalil, představte si, láhev,

Ať je kaše hořká, není koňak!

Samozřejmě , na moři je to obtížná záležitost,

Nyní muka žízně, nyní nebezpečná bouře,

Ale síla je zisk,

A jestli máš hlavu , tak pryč se sekerou!

Korzáři nás chytili jako kotě,

Byl nástup a ve třech proudech byla krev!

Ale moje postava není dětská -

Není divu, že mě lodník při vyučování zbil!

Každý měl desku, ale já se odlišoval,

A kapitán pirátů řekl toto:

- Tento chatař bojoval statečně,

Statečně ukázal ducha korzára!

Přijat do námořního bratrstva - to je štěstí,

Splněný sen téměř od narození!

Nyní můžete zasáhnout kohokoli

A obchodník spěchá , předjíždějte a rozbijte!

Byly peníze - štědrá kořist,

Hodně snížili, také bez jakéhokoli povyku...

Stalo se štěstím, víš, hotovostí,

Ale zlato se bude třepetat jako vrabec...

Smrt nebyla šťastná;

Přísný kat přinesl lešení.

Sdílejte někde luxus obnovy,

Můj žaludek umíral hlady v kobce!

V davu pirátů hlasitě nadávají,

Kousky, kosti, boty letí!

Jsme služebníci pekla - dav jistě ví,

Sami moře nevidíte!

Oprátka, bohužel , je hanebná smrt,

Opravdu můj život skončil...

V okovech byl smutek a smutek,

Dávno jsem zapomněl na své uprchlé příbuzné!

Ale nechtěl jsem trčet ve smyčce,

Vzal ho a kopl do břicha - kat spadl!

Koneckonců, Rusové vždy věděli, jak bojovat,

A pokud je to korzár, pak bojujte a neplačte!

Poslední bitva je samozřejmě nejtěžší,

V rukou sekery, kterou nosil kat!

Když se zlobíš, tlak není malý,

Žádný strach, jako když seč kopřivy!

Do boje se vrhli další kluci,

Odkud se vzali gors?

Pravděpodobně od otce Rusa, vojáka,

Koho se úřady rozhodly zradit!

A dav náhle změnil názor,

Nyní jsou korzáři dobře udělaní -

Celé náměstí už kypělo nepokoji,

Vojáci vyrazili do útoku z ulice!

Stalo se něco, co je vzácné, ale stává se;

Z háku, zpátky na koně!

A co bohatý muž, on mučí chudé -

Nevědět, co by za to byla válka!

Loď je zachycena a znovu Black Roger,

Jsme zase spolu, moře vzadu!

Ano, jsem vrah, jen velmi laskavý,

A pro mě je chudák jako bratr!

Takže budeme zpívat, dokud je smyčka volná,

Sdílejte s žebrákem a žijte šťastně!

Korzár se chce stát vznešeným v duši,

Nelíbí se vám, když jste lovná zvěř v kleci!

Někde nahoře se mihla pestrobarevná hra světla, rozpouštějící se v neuvěřitelných kaleidoskopických odstínech duhy, zahrnující celou nekonečnou škálu prostoru.

Hologram zobrazující bitvu vyrostl do sedmi tisíc kilometrů nad kupolí bývalého antického divadla. Na mladíka Valerku byl zábavný pohled. Obličej pokrytý krví. Zlomená čelist byla oteklá, nos byl zploštělý. Trup je pokrytý modřinami, popáleninami a škrábanci, dolů stéká fialová krev s potem. Hrudník se houpe z napětí, každý nádech je vydáván intenzivní bolestí zlomených žeber. Klouby rukou jsou zlomené a oteklé, jedna noha je zlomená, palec druhé je vyražen. Vypadá to, že jste prošli mlýnkem na maso. Vyboulené svaly, které přesahují jeho věk, hrají jako rtuťové koule. Stále jim chybí hmota, ale okouzlí velkolepý reliéf a hluboká kresba. Pohledný - nedá se nic říct. Apollo po bitvě titánů!

Ozývá se ohlušující řev stovek milionů hrdel, většinou humanoidních tvorů s křídly, kmeny a dalšími. Produkují nespočet zvuků, od nízkofrekvenčních až po ultrazvukové rozsahy. Pekelnou kakofonii náhle přeruší odměřené hřmotné zvuky. Zní hymna největší Říše elfů z Luciferostanu . Hudba je hluboká, expresivní, hrozivá. Levovi se sice okupační hymna nelíbila, ale hudba simulovaná hyperplazmatickým počítačem a hraná na tisíce hudebních nástrojů byla úžasná.

Z poraženého, omezeně inteligentního zvířete vytekla celá kaluž páchnoucí, jedovaté zelené krve. Pavoučí mrchožrouti hladce seskočili z khaki zbarveného pohyblivého chodníku a seškrábali rozbitou protoplazmu. Zdá se, že nyní bylo monstrum vhodné pouze k recyklaci.

. KAPITOLA Č. 8

K vyčerpanému mladíkovi přiběhli čtyři obrovští medvědi druidští v bojových oblecích. Připomínali obrovské ježky s raketami a náhubky místo jehel (měli tak působivý arzenál).

Císař Julius Caesar se zbaběle schoval za jejich široká záda. Očividně byl zmatený, nečekal, že "nepřemožitelného" místního šampióna porazí nějaký pozemský člověk. Hubené ruce se mu vzrušením třásly, když předkládal řetízek s medailí ve tvaru monstra připomínajícího pohádkového tříhlavého draka. Císař starověkého světa, i když se nedotkl zástupce bezvýznamné rasy primátů, používal při předávání ceny rukavice s tenkými zatahovacími chapadly, které se nikdy nevynořily z krytu obrovských těl stráží.

A pak Julius Caesar rychle ustoupil, skočil do okřídleného tanku a vzlétl s rychlostí dělostřeleckého granátu vyhozeného z děla na velké vzdálenosti.

Impozantní elfští válečníci s namířenými laserovými zbraněmi požadovali, aby opustili arénu hvězdného Kolosea. Mladý muž zavrávoral a opustil bojiště . Rozdrcené bosé nohy zanechaly na hyperplastickém povrchu prstenu krvavé stopy. Každý krok, jako by šel po žhavém uhlí, exploduje bolestí, vazy jsou natažené, bolestivě bolí všechny kosti a žíly. Valerka tiše zašeptala:

- Život je soustředěním utrpení, smrt je vysvobozením z něj, ale kdo najde zalíbení v mukách boje, zaslouží si nesmrtelnost!

Ve snaze zůstat vzpřímený šel dlouhou chodbou lemovanou mušlemi a četné ženy, podobné pozemským dívkám, mu házely pod nohy barevné koule a pestrobarevné světélkující květiny. Ženy elfí rasy jsou zpravidla velmi krásné, vysoké, křivky, s módními účesy, zdobenými sponkami do vlasů v podobě různých mimozemských tvorů, posetých drahými kameny.

Někteří z nich skládali hravé komplimenty, dělali sprosté vtipy a dokonce ze sebe strhávali oblečení, drze flirtovali a předváděli svůdné části svého těla. Bez jakýchkoliv rozpaků, provádět otevřeně vyzývající pohyby těla nebo vypouštět děsivě vyhlížející hologramy z počítačových náramků nebo náušnic vybavených elektronikou. Nestydaté tygřice, zcela bez morálních zásad, děti extrémně zkažené civilizace.

Mladá leninistka Valerka se mračí, jako by byl ve zvěřinci, ani jediný lidský pohled. Ani neucukl, když na něj zaútočili virtuální tvorové, a několik řad pseudoskutečných tesáků se mu sevřelo na trupu nebo krku. Hologramy vydávají ozón a jsou zasaženy pouze slabým elektrickým výbojem. Mužům a ženám z Luciferostanu vadilo, že muž nevěnoval pozornost strašlivým projekcím, a používali hrozby a urážky. Od útoku na hrdého mladíka je bránila pouze silná bariéra, která zajišťovala bezpečnost veřejnosti. Jen jedna blonďatá dívka se jen usmála a mávla rukou na uvítanou.

Mladý leninista Valerka byl překvapen, když v pohledu cizího dítěte viděl něco lidského;

A zde přichází bohyně Affaraya, která se setká se svým šaškem. Moc se jí líbila Valerčina bojová třída, dokonce i v novém těle, které daroval demiurg. Elfí božstvo řeklo:

- A ty jsi statečný, šašku!

K tomu zpívala mladá leninistka Valerka:

- Ano, jsem vtip! Přece průkopník SSSR a válečník! Ale šlechtici nazvali zlé elfy šaškem... Stáhl jsem tu příšeru ze svých nohou, ruku ti nepodám!

Nepopsatelná kráska Affaraya přitáhla pohledného mladíka k sobě a začala ho zasypávat polibky a zpívat.

- Ach, Valerka je průkopnice, můj milý šašku, předvídám naši bouřlivou romanci... Jsi moc kluk - nenávidím ty, kteří jsou proti nám!

Affaraya v sobě cítila vášeň lásky, ačkoli za pár milionů let života už vyzkoušela téměř vše, co si lze představit, a dokonce zažila něco, co si představit nebylo možné. Valerka Lagunov ji ale ohromila svou spontánností a hravou hravostí.

A teď zpívá:

-Jsem Valerka, statečná... Sexsymbol!

Nenajdete nikoho lepšího, než jsem já!

Jsem zručný hajzl ... I když mi není dvacet let!

Jaké zlatíčko . A je tak příjemné být s ním. Affara vyletěla nahoru a zvedla svého milence nad hvězdy. Je to božstvo obdařené silnou magií. A tak se hnali světy a skončili na planetě Riddle, skládající se pouze z červených a oranžových pyramid. Afara se rozdělil do několika podob a začal se milovat s pyramidami. A hlavní hypostáze zahalila Valerku. Bohyně ze sebe radostně vysílala kouzelné plazmové motýly .

Byla velkolepá a doslova sálala ukřičenou erotikou. Vskutku, ať je Božstvo jakékoliv, takové je...

A když ji sex omrzel, opět od sebe odhodila Valerku a vrhla se do vesmíru.

Valerka zůstala na pyramidální planetě. Úplně sám, v podobě vysokého, svalnatého, ale stále bezvousého mladíka.

Valerka se najednou cítila uražena:

- Vymyl jsem to a vyhodil! To jsou ženy! Nemůžeš je potěšit!

A mladík cákal na rozpálenou hladinu. Rány se zahojily beze stopy a on se ocitl na novém místě. V okolí nebyla prakticky žádná vegetace, kromě ostříhaných lišejníků. Pravda, Valerka cestou narazila i na houby podobné hřibům .

Valerka se sehnula a jednu z nich sežrala . Chutnalo to jako vařené krevety, na hladový žaludek to nebylo špatné.

Valerka filozoficky poznamenala:

- Pokud narazíte na dobrou bohyni, budete šťastní, pokud budu já zlý , stanete se prezidentem filozofa. Nebo ještě lépe, jen prezident, nebo dokonce císař vesmíru.

Pak se Valerka cítila legračně a on se z plných plic zasmál. A zdálo se mu, že někdo zachytil jeho smích. Mladý Leninista zrychlil krok. Stal se zvědavým.

Jedna z pyramid se od ostatních lišila , byla čtyřstěnná. Valerka se k ní odhodlaně vydala. Začal běhat. Mladé, silné tělo vyžadovalo pohyb. Ach, jak dobré a zábavné je takhle spěchat a předhánět vítr.

A chlapec opět s citem a energií bojového robota ze sci-fi filmu zpíval:

a já vycházíme z houští,

Skrývá nadpozemský smutek!

A zima hoří, mrazí,

Rozbitý motiv proražen!

Bosé nohy ve sněhu,

Dívky jdou do bílé!

Rozzlobené vánice řvou jako vlci,

Rušení hejn ptáků!

Ale dívka nezná strach

Je to bojovnice mocných sil!

Košile sotva zakrývala maso,

Určitě vyhrajeme!

Náš válečník je nejzkušenější,

Perlíkem to neohneš!

Zde se javory jemně pohybují,

Sněhové vločky padají na vaši hruď!

Není naším zvykem se bát,

Neopovažuj se třást se zimou!

Soupeř je tlustý s býčí šíjí,

Je to lepkavé, odporné, jako lepidlo!

Lidé mají takovou sílu

Co vykonal svatý obřad!

Pro nás jak víru, tak přírodu,

Výsledek bude vítězný!

Kristus inspiruje vlast,

Říká nám, abychom bojovali až do konce!

Aby se planeta stala rájem,

Všechna srdce budou statečná!

Lidé budou brzy šťastní

Nechť je život občas těžký kříž!

Kulky jsou brutálně smrtící

Ale ten, kdo padl, už vstal!

Věda nám dává nesmrtelnost,

A mysli padlých se vrátí do služby!

Ale když se vyřádíme, věř mi,

Nepřítel okamžitě zkazí skóre!

Proto se alespoň modlete k Bohu,

Není třeba dělat chyby, buďte líní!

Všemohoucí soudce je velmi přísný,

Alespoň někdy to může pomoci!

Vlast je mi nejdražší,

Svatá, moudrá země!

Náš vůdce, drž otěže pevněji,

Vlast je zrozena, aby kvetla!

U vchodu do pyramidy uviděla Valerka podivné stvoření. Zdá se, že je podobný člověku, ale s dlouhým nosem, drápy a tesáky. Obecně se ukázal jako ohavný typ, zvláště ve srovnání s pohlednými elfy s bezchybnou pletí.

Valerka však už byl unavený samotou a odhodlaně zamířil k tomuto monstru. Navíc ten předmět vypadal spíš nechutně než děsivě. Valerka byla potěšena jeho vzhledem. Ne chlapec, ale vysoký a velmi pohledný mladý muž. Eh, bohyně z něj udělala Apolla. A co pro ni znamená se svými vráskami a břichem, kdyby je samozřejmě měl, nudil by ji?

Subjekt vítal Valerku neznámým dialektem, ale bývalý sovětský průkopník všemu rozuměl, jako by na něj mluvili anglicky. Podobnou schopnost mu zřejmě vštípila bohyně Affaraya.

- Ahoj mladý tuláku. Kam jdeš?

Valerka uvážlivě odpověděla:

- Moje nohy se pohybují, ale hlava je v bezvědomí . Co je tohle za svět? Jak žije? Kam mám nasměrovat nohy?

Nepříjemný člověk odpověděl:

- Soudě podle vzhledu jsi člověk. A úplně nahá , což vypovídá o vašem nízkém postavení. Tato planeta má velká tajemství a mazané pasti. Raději se staň mým služebníkem a žij v plnosti a bezpečí!

Valerka negativně zakroutil hlavou:

- Nechci, radši letím!

Agresivní řev v reakci:

- Proč se to pořád děje?

Valerka upřímně odpověděla:

- Jsi strašidelný a nejsi láskyplný!

Odpovědí byl extrémně nepříjemný smích, pak odpověď:

- Ano, všichni trollové vypadáme nepříjemně. A všechny rasy nás nenávidí, považujte nás za ztělesnění zla!

Valerka byla ostražitá a zeptala se:

- Nejsi zlý?

Troll odpověděl dvojznačně:

- Ne! Jsme jen temná strana síly!

Valerka si vzpomněla, jak elfové proměňovali lidi ve šperky a květiny, a pochybovačně poznamenala:

- A co zbytek, ty lehké?

Troll se zazubil a poznamenal:

- Rozdělení na temnou a světlou stranu síly je podmíněné. Existuje jedna síla, ale lze ji využít různými způsoby. Pokud máte touhu, můžete zvládnout prvky ničení!

Valerce se líbil tento nápad:

- Proč ne! Vezměte a zničte elfí impérium - Luciferostan ! Zničili Zemi!

Troll se masožravě usmál a odpověděl:

- Skvělý! Vidím, že naše cíle a touhy se shodují. Ale pamatujte, cesta temné síly je velmi krutá a obtížná! Budete muset projít nelidskými zkouškami a utrpením.

Mladá leninistka Valerka rozhodně prohlásila:

- Jsem připraven!

Troll suše řekl:

- Následujte mě k pyramidě posledního velkého krále temnoty.

Když se za mladou leninistkou Valerkou zabouchly dveře, ucítil mladík palčivý chlad. Pod bosýma nohama je pichlavý led, všude kolem není tma, ale děsivé království stínů. Troll si objednal:

- Následujte mě a ničeho se nebojte!

Každý krok pro hrdinského chlapce Valerku bolel. Šli níž a níž. Kolem poletovaly nějaké strašně ošklivé stíny, bledí duchové s křivými tesáky, nějaké krysy s křídly a dokonce pokryté vředy. Ochladilo se a dokonce i Valerčino silné, odolné tělo se začalo třást. Vyvstala myšlenka, zda sestupují do podsvětí. Do království temnoty, kam odcházejí hříšné duše.

Jedna z okřídlených krys se křídlem dotkla Valerky a mladík ucítil bolestivou popáleninu.

Pak troll promluvil a jeho nepříjemný a dokonce pohřební hlas to nějak zmírnil.

- Temná strana síly obsahuje málo příjemných věcí, ale dává kolosální sílu! V něm zažijete prvky destrukce a rozkladu. A stanete se velkým mužem černé magie.

Valerka se váhavě zeptala:

- Mám schopnost to udělat?

Troll se nevlídně usmál a odpověděl:

- Ale teď to zkontrolujeme. Kolik ti je let?

Valerka bez váhání odpověděla a rozhodla se lhát, aby otestovala, jak je tato magická postava vševědoucí:

- Brzy dvě stě sedmdesát devět!

Troll se usmál:

- A nebyl jsi vždy otrokem!

Valerka rozhodně prohlásila a znovu lhala:

- Většinu svého života jsem byl patricijou a dokonce jsem se stal hlavou státu!

Troll se slabě zasmál a poznamenal:

- To je to, co teď zažijeme. Podívejme se, zda se můžete stát moudrým vládcem, pokud vám temná strana síly dá moc.

A temný čaroděj se zastavil a otočil se k Valerce. V trolových rukou se objevila šarlatová přilba. A pán temnot zašeptal a nasadil to bývalému prezidentovi na hlavu:

- Pojďme si ověřit, jak budete reagovat v nouzových situacích.

Přilba spálila Valerčinu krásnou hlavu. Vypadalo to jako neviditelné, ale do lebky a samotného mozku se vrtaly rozžhavené vrtáky. Což činilo to vnímání nesnesitelným.

Pak ale mohla Valerka pocítit úlevu. Přešel do jiné reality a začal jinak vnímat vesmír .

Tohle je minulost Ameriky. Přelomový rok 1942, slavná bitva o Midway . Japonsko mělo všechny šance na výhru, ale prohrálo. A tady se naopak štěstí usmálo na samuraje. Čtyři americké letadlové lodě byly potopeny a zabily mnoho pilotů. Iniciativu v Tichém oceánu nakonec ukořistila Země vycházejícího slunce.

Japonci na základě svého úspěchu dobyli Pearl Harbor a Havajské souostroví.

Jejich pozemní armáda pak otevřela druhou frontu na sovětském Dálném východě. Nastala velmi složitá situace. Němci za cenu obrovských ztrát dobyli Stalingrad a Rudá armáda neměla dost sil na operaci Ring. Pravda, přišla zima a nacisté, vyčerpaní z bojů, nemohli dál.

Ale Třetí říše vyhlásila totální válku a po doplnění svých sil již mohla postupovat pomocí těžkých tanků. Hrozila porážka SSSR a uzavření druhé fronty. V Africe po počátečním úspěchu Montgomeryho armádní skupiny Němci stabilizovali frontu vysláním dalších posil.

Navíc Japonci s podporou místního obyvatelstva vstoupili do Indie a dobyli Dillí. Nyní Britové neměli dost síly, aby zachránili svou pozici. A Rommelova nová ofenzíva začala v Egyptě. V té době neexistoval způsob, jak vyhnat Japonce z havajského souostroví . Samuraj obsadil až příliš pohodlnou konfiguraci. V březnu až dubnu 1943 tak v Egyptě a Tichém oceánu nastala kritická situace. A na východní frontě se připravovala německá ofenzíva. 20. dubna padla Alexandrie a situace pro Brity v Egyptě se stala téměř beznadějnou.

A nový německý tank Tiger ukázal svou ohromující sílu. Anglické stroje byly proti němu bezmocné. Američtí experti věřili, že sovětská obrana nebude schopna odolat masivnímu přílivu tygrů a panterů. A pak Stalin Kavkaz neudrží.

V budoucnu je to plné ztráty antifašistické koalice na Blízkém východě a sjednocení sil zemí Osy v Íránu. Ta vyhlídka, netřeba dodávat, je strašná!

Hlavní směr útoku nacistů byl jižně od Stalingradu podél Volhy, aby se pak podél pobřeží Kaspického moře dostal do Baku. To bylo to, co sovětská rozvědka dokázala zjistit a vybudovat obranu do hloubky předem.

Nacisté však mají těžké tanky a samohybná děla. Včetně "lva", který ve skutečné historii nebyl uveden do výroby. Zde ale mají nacisté mnohem více prostředků a na toto monstrum stačily. A "Lev" je lépe chráněn ze stran, pod úhlem až sto milimetrů silný, a na čele. Tento tank váží devadesát tun, ale díky motoru o výkonu tisíc koní je jeho rychlost přibližně stejná jako u Tigeru.

V každém případě kolosální síla.

A Valerka, Levka, Slávka a Marinka byli v první linii. A spolu s dalšími průkopníky kopou zákopy. Nacistům stojí v cestě celý dětský prapor.

Je konec května a na jihu Povolží je už velmi teplo. Kluci se úplně svlékli a pracují jen v kraťasech. Trupa už byla pokryta rovnoměrným čokoládovým opálením.

Kluci jsou hubení, ale šlachovití.

Valerka přitiskl bosou nohu na ocelovou rukojeť lopaty a poznamenal:

- Bez blasterů je to tu nějak děsivé !

Marinka se zachichotala a odpověděla:

- Spíš antipulsar!

Levka tweetovala s úsměvem:

- Dobře , to je v pořádku, budeme mít taky prázdniny! A tak bez hyperlaseru je to ještě zajímavější!

Sláva přikývl a poznamenal:

- S hyperblasterem může prvňáček zničit fašisty. A vy to zkuste, upřímně !

Jeden z chlapců, kteří s nimi kopali, tmavý s pálením a světlovlasý, zpíval:

V rozlehlosti naší nádherné vlasti,

Umírněný v bitvách a práci...

Složili jsme radostnou píseň,

O skvělém příteli a vůdci!


Stalin je bojová sláva,

Stalin je let naší mládeže...

S písněmi, bojováním a výhrami,

Naši lidé následují Stalina!

Marinka se zamračila a přerušila:

- Stalin propásl nacistický útok v roce 1941, tak ho moc nechvalte! A spoustu lidí trápil represemi, hladomorem, kolektivizací - jak moc marně!

Valerka potvrdila:

- Postřílel tolik vojáků, že v roce 1941 ani neměl komu velet. Samotný maršál Tuchačevskij něco stojí!

Levka přikývl a řekl:

- Přesně tak, maršál Tuchačevskij navrhoval použít v bitvách velké formace tanků a letadel. A vytvořte tankové a letecké armády!

Slávka tweetovala:

- Takže budeme mít vítězství!

Polonazí pionýrští chlapci i dívky, sotva zahalené do lehkých bavlněných šatů, energicky pracovaly s lopatami.

Všechny děti byly bosé, opálené a hubené.

Valerka a jeho tým byli tmavší opálení a jejich těla byla svalnatější a živější. Svaly jsou však velmi výrazné a hluboce definované.

Chlapi kopali. Od Volhy foukal teplý, mírný vítr. Marinka, jejíž vlasy se v této virtuální realitě zbarvily do měděně červené, připomínala živé ztělesnění revoluce.

Valerka plná nadšení zazpívala:

Země lásky, můj SSSR,

Krásné , kvete rubínem, růží...

Pojďme lidstvu příkladem

Nikdo nemůže zničit děti!


Jsme průkopníci, synové Lenina,

Které slouží jako orli ke světlu...

Děti se rodí, aby vládly vesmíru,

Mezitím běhají bosky loužemi!


Jsme bojovníci našeho drahého Iljiče,

Kdo ukázal správnou cestu...

Nesrážíš rytíře z ramen,

Jinak to bude velmi špatné!


Takže Hitler vzteky hodil police,

Kluci museli bojovat se zlou hordou...

Ale průkopníci nemohou být zbabělí,

Narodili jsme se jako lvi, abychom bojovali s nečistým!


Soudruh Stalin je také slavný vůdce,

I když jsem toho zneužívání hodně pokazil ...

Ale své nepřátele jen třese,

Schopný zasáhnout plnou změnu!


Bojovali jsme bosí u Moskvy,

Závěje mě kousaly na holé paty...

se ukázal jako hlupák

Pionýři mu dali hodně!


Chlapci i dívky v bitvě,

Věřte mi, ukázali svou nejvyšší třídu...

Ztraceni nyní kvetou v ráji,

A oni vidí , věřte mi, dali komunismus!


Kluci se nebojí mrazů,

Skáčou statečně jen v kraťasech...

Jejich nohy jsou bosé po celý rok,

Kluci jsou silní v boji proti muži!


Tady je chlapec, který hází bombu na impozantní tank,

Mocný "tygr" hoří jako oheň, plápolá...

Stalingrad se stal noční můrou Krautů,

Je to jako peklo, pekelná hra!


Skvělý průkopník v útoku,

Vkročí bos do ohně...

Nyní soudruh Stalin, jako otec,

Ať je zlý Kain zničen!


velmi cool děti , hrdí,

Věřte, že se našim nepřátelům nevzdáme...

A my odrazíme proudy zlé hordy,

Ačkoli Adolf jako otrhaný pes zešílel!


Průkopník bojuje za svou vlast,

Ten kluk prostě nepochybuje...

Půjde příkladem říjnovým lidem,

A zuřivě útočí!


Pro nás je Vladimír Lenin slavný Bůh,

Což odvážně vytváří realitu...

A aby ten ohavný führer s plešatostí zemřel ,

Porazíme své nepřátele z dobrého důvodu!


Oh , holka, jsi můj přítel,

Jsme jen děti bosé v třeskutých mrazech...

Ale věřím, že tu bude silná rodina,

Uvidíme modré plochy!

Léto vystřídalo spalující zimu,

Ten zatracený fašista opět postupuje...

Na jaře jsme tvrdě bojovali,

Ve vesmíru je nepřítel tak trochu virtuální!


Proč se ke mně Panther řítí ?

Chlapec po ní statečně hodil granát...

Už je tu penalta pro Krauts,

A fašistický tank shodil housenku!


Dítě je obrovský válečník,

A nosí makovou červenou kravatu...

Naši lidé ve vlasti jsou jeden,

A hvězdy komunismu nezhasnou!


Budeme bojovat v létě, jako vždy,

Dětským nožičkám je tráva příjemnější...

Splní se velký sen

Když chlapec silně chrastí ocelí!


Věřím, že všichni vstoupíme do Berlína,

A budeme žít s tou dívkou až do vítězství...

Podmaníme si rozlehlost vesmíru,

Aby byli dědové hrdí na pionýra!


Ale musíte napínat sílu svých dětí,

A bojovat, aby se lidé nestyděli...

Zkoušky, složení všeho na jedničku,

Věřím, že brzy budeme v komunismu!


Nevěřte pohádkám, které kněží pletou,

Jako by čerti opékali ateisty...

Ve skutečnosti jsou odsouzeni k záhubě

Že se komunismu oběti nepřinášejí!


A brzy dobyjeme planetu,

Celý sovětský vesmír bude...

Naše hvězdná loď je silnější než cherubín,

Jsme králové a soudci vesmíru!


Pak věda vzkřísí mrtvé,

Všichni pionýři, dědové slávy žijí...

Vlast vykovala meč a štít,

Koneckonců, mysl je s námi a my jsme neporazitelní!

Takto zpívali tito úžasní pionýři. A s citem, energií a silou.

A dupali holýma opálenýma nohama.

Ale to jsou mladí válečníci.

Na obloze se objevily německé útočné letouny. Především samozřejmě Focke-Wulfy, které nahradily starší, ale velmi účinné Yu-87, Němci mají také XE-128, velmi dobrý útočný letoun, a dvojitý víceúčelový XE-322, který má osm vzduchových děl a také proudové střely.

Velitelka pionýrského praporu Nataša, krásná komsomolka, skákající holýma, opálenýma, silným, svalnatým, půvabným a svůdnýma nohama, zvolala:

- Mladí pionýři - hlavy z litiny, sami z cínu - schovejte se , vy zatracení !

Valerka zareagoval tak, že holými prsty na nohou zvedl výbušný balík uhelného prachu. A jak to kluk bere a hází s ním velkou silou.

Podomácku vyrobená bomba letěla vysokým obloukem a narazila do bzučícího XE-322.

A německé auto bylo roztrháno.

Valerka tweetovala:

Vesmírné údolí -

Smrtící závoj...

Černá bažina -

Nasával jsem to chtivě!


Je to opravdu čest?

Na obloze se nedá najít...

Srdce touží po pomstě

Chce zachránit svět!

Leshka, Slávka a Marinka také začaly sbírat výbušné balíčky holými prsty a házet je na nacistická letadla.

Obecně je skvělý nápad vyrábět výbušniny z uhelného prachu. A pokud něco takového vybuchne, rozstřelí opravdu všechno na malé úlomky.

A děti z budoucího dvacátého třetího století se chopily útočníka . Takto se ničí nepřátelská letadla.

Leshka vtipně tweetovala:

- Ve válce je lepší být bosým obyčejným klukem než beznohým starým generálem!

Marinka také hodila zabijácký granát a řekla:

- Kdo je mladý v duši, snaží se být první v boji, ten poslední v těle zapadne v prach!

Slávka, bojující jako obr a vrhající granáty svými malými, bosými, ale hbitými, opičími nohami, poznamenal:

- Nejjistější cestu k vítězství si prošlape bosý chlapec, pokud není dost chytrý!

Valerka to také velmi smrtelně hodila na nepřítele a řekla:

- Nestyď se, chlapče, za své bosé nohy, raději se styď za to, že jsi lýko!

Leshka, házející produkty ničení na své nepřátele, zaskřípal:

- Chlapec bez bot s větší pravděpodobností zabije dospělého, pokud má plné boty!

Marinka, pokračující v klování do postupujících soupeřů, řekla:

- Lepší bosé dětství, než být dospělý s lýkovými botami!

Slávka také hodila silný výbušný balík uhlí a ten pronikl a rozbil Focke-Wulf.

Načež chlapec řekl:

- Mladá léta nejsou důvodem k nedůvěře v důležité věci, zralost není důvodem k důvěřivé zahálce!

Valerka zaštěbetala a zasáhla nepřítele přítomným zabijákem:

- S nahými jiskřivými podpatky by mladý válečník raději spěchal k cíli, než aby se prodíral blátem potřísněnou botou pro dospělé!

Leshka se zachichotala, přidala nahou patu a vrhla hrášek, rozbila stormtroopera a zapištěla:

- Bosé dítě je lepší než bota pro dospělé a starší lýkové boty !

Jiní pionýři řvali obdivem a také házeli výbušné balíčky nebo stříleli ze zbraní a praků.

Slávka poznamenala:

- Proč je bosé dětství pod sluncem šťastné období? Protože čas staré lýkové boty je jako měsíc!

Marinka to vzala a tweetovala, čímž uvolnila dar smrti z praku:

- Je dobré být chlapcem pouze v doslovném smyslu, ale starým mužem naopak v přeneseném smyslu!

Valerka se zachichotala, udeřila do Fritzových a zapištěla:

- Kdy jsou dva lepší než tři? Jste-li mladý na dvou nohách, než starý muž s holí na třech!

Levka zasáhl smrtící silou a poznamenal:

- Vládcem se v budoucnu může stát každé dítě, ale postarší tyran má před sebou jen hrob!

Marinka prskla a s úsměvem odpověděla:

- Liška mění kůži dvakrát ročně, politik mění masku při každém setkání s voliči!

Slávka, zasraní nepřátelé, poznamenal:

- Bosý chlapec je mnohem obratnější než starší lýková bota a přináší více výhod než bota pro dospělé!

Valerka se zasmála a když se posrala , poznamenala:

- Být v duši mladší neznamená v mysli upadnout do dětství!

Levka sekl na nacisty a cvrlikal:

- Je lepší být dítětem a smát se smrti než starým mužem a bát se zemřít!

Marinka zavrčela zuřivostí kobry:

- Ne všechny děti se šťastně usmívají, ale všechny se smějí bezstarostně!

Slávka, která se stará o letadla, poznamenala:

- Nemůžete si ho namazat na chleba, ale obsahuje také sůl!

Valerka se zazubil a poznamenal a hodil výbušný balíček holými prsty na nohou:

- Chce-li mít volič chleba na stole, volte v jeho projevech politika se solí pravdy!

Levka také hodil něco vražedného a ničivého a zamumlal:

- Chléb práce je hořký, bez soli spravedlnosti!

Marinka vtipně poznamenala:

- Pokud výřečnost politika plyne jako fontána, pak se definitivně promění v potok krve!

Slávka tweetovala:

- Vládce potřebuje také výmluvnost, ale tak, aby netekla červená krev!

Letecký útok utichl. A nastala dočasná pauza a chlapci a dívky zpívali:

Průkopníci jsou milí kluci,

Jako první vytvořili JZD...

Naučili nás střílet z kulometu,

Aby děti neronily slzy nadarmo!


Šli jsme do JZD dělat seno,

Práce tam byla horká...

Ušel kilometry bosky,

Kluci teď mají strunu!


Bůh průkopníkům nepomáhá

Mají Lenina a Všemohoucího...

Kdesi masožravý Kain vyje,

Medvěd z noční můry zařval jako hrom!


Chlapci a dívky chodí

Na trávě sklízeli žito se srpy...

Na JZD je v horkém květnu hezky,

A není třeba nám lhát!


Pojďme obdivovat rosu, chlapci,

Co nám bije na paty...

S krásnou holkou, naboso,

Pojďme na útěk, mladí muži!


Můžeme udělat hodně,

Lenin nás inspiroval k hrdinství...

Cesta je pro kluky široká,

Varšava a Berlín jsou napřed!


Ano, ten odporný Fuhrer náhle zaútočil,

Jako by na nás přišel pekelný ďábel...

Ale ten plešatý bastard dostane ránu ,

Ne nadarmo je Stalin také ďábel!


Pro chlapy nejsou všechny tanky překážkou,

Bojují jako ti orli...

Čeká slavná odměna,

Leninovi velcí synové!


Führerovy temperamentní tanky se řítí,

A věřte, že z jejich sudu se kouří...

Členové Komsomolu mlátili své nepřátele bosí,

Hitler čeká na porážku!


U Moskvy už zuří bitva,

Protivník je zákeřný a krutý...

Modlitba k Iljiči nám pomůže,

V případě potřeby termín také vyprší!


Pionýři: chlapci, dívky -

Řítí se závějemi bosí...

Krautům bude tvrdá odplata,

Pokud mladý muž pohne pěstí!


Věř mi, závěje nás neděsí,

Věřte, že holé podpatky se sněhu nebojí...

Pionýrské nohy blikají

Děti začínají rychle běhat!


A teď chlapci a dívky,

Útočí na Fritz vlnou...

Hlas průkopníků je jasný,

Jasně si poradí se Satanem!


Fašisté nepochopí, kdo je zabíjí,

Hranatý tygr začal hořet...

Chlapci mají velkou moc

Rozervaný policista zmlkl!


Tady chlapec pozvracel holou patu,

Velmi destruktivní dárek...

Se smrtí si nehrajeme na schovávanou,

Výkon oslaví rytíři!


Bosá dívka se řítí do útoku,

Z paty se stala růže ve sněhu...

Chceme velmi silný boj,

Pokud jsi slabý, pomůžu ti!


Porazili jsme fašisty z Moskvy,

A jeli jako koště...

Ke komunismu byly přidány míle,

Nejjasnější a nejsvětější sen!


Pěkné bojovné dívky

Že bojují proti smrti navzdory ...

Hlas krásek je velmi jasný,

Při hře budou péct koláče!


A chlapec do této rozlohy,

Jsem velmi šťastný, víte, věřte mi...

Zdravím toto podzemí,

Statečně bránil Stalingrad!


Co potřebujeme tohoto velmi silného "tygra"?

Ten tank je určitě gigantický...

Pionýři zpívají lyru,

Budeme mít nového pána!


Není žádný jiný rytíř, věř mi,

Chlapec si uvázal červenou kravatu...

Ano, roky jsme jen děti,

Napalm prší z nebe!


Stalingrad bojuje velmi pěkně,

Pionýři jsou v něm jako bojující se lvy...

Koneckonců, příklad je pro nás nejdůležitější,

Aby byli dědové a otcové hrdí!


V této bitvě můžeme udělat všechno,

Porazte zlé fašisty vtipem...

Zpěv skvělé rady

Je to, jako byste byli dítětem Páně!


Chlapec viděl hbitého "Pantera"

Ten tank není slabý, chlapče víš...

Někdy píšeme mimo téma,

Nevadí, ale bude to ráj!


Bůh stvořil lidi k věčné slávě,

Aby Leninova síla byla...

V zájmu nové červeně zbarvené síly,

Stehy ostré jehly!


Chlapec běžel závějemi sněhu,

A statečně hodil granát na Tygra...

V batohu bude mít bazuku,

Aby posedlý Fuhrer odfoukl!


Můžete také vyřešit hádanku,

Kolik je jen dva krát dva...

Opatrně porazme fašisty,

Koneckonců jsme dost chytří!


Sníh padá a pálí chlapci paty,

Je to ještě dítě, i když je to hrdina...

se smrtí nehraje na schovávanou ,

Tento Fuhrer je odporný hemoroid!


Zde byl "Panther" pevně přijat,

Silně hranatý kouř...

Udeřil fašistu do čenichu holou patou,

Nepřítel bude jako rozbité sklo!


Neexistují nemožné cíle

Statečný průkopník dokázal...

Porazit nepřátelskou hordu není těžké,

To je statečný kluk!


Proto jsme bojovali za vlast,

To ví každý průkopník...

Nebudeme litovat v bitvě života,

Sláva světci SSSR!


Bosý chlapec se nebojí,

I ten největší mráz...

A ikony jiskří, vidím tváře,

A Lada a Kristus jsou pro nás!


Lenin nás zve do nového světa,

Kde je ta bageta, krémový dort zdarma...

Abel vítězí, ne Kain,

Nedívej se tomu křiklounovi do úst!


U Kurska již probíhají bitvy,

I když je nepřítel krutý jako vlk...

Chlapci a dívky stávkují statečně,

Zasáhli tě přímo do čela z lité oceli!


No, nepřítel ustupuje,

A v útoku je bosý průkopník...

Věří ve vítězství ve slavném květnu,

A půjde příkladem vojákům!


Někde Krauti zbili člena Komsomolu,

Spálili paty pokerem...

zatracená dívka byla mučena

Posadili ho na uhlíky bosého !


Nic jim neřekla

Jen jsem se smál do obličeje příšer...

Jací bastardi , muka vám nestačí,

Pověsíme vás do ringu!


Člen Komsomolu byl zastřelen Krauts,

A pak mě hodili do smyčky...

A za to dali průkopníci,

Protože miluji dívky!


Co Krauti chtěli, to dostali

Hitler byl zjevně vtažen do rakve...

Tvrdě jsme zabíjeli své protivníky ,

Udeřili do čela silou střely!


Ano, pro nás chlapce je to jednoduché,

Porazte zlé fašisty v bitvě...

I když vypadáme malí,

Ale studuj, jen pět!


Už jsme ve formaci vstoupili do Berlína,

Poprvé na nohou...

Chlapec byl dítě, stal se hrdinou,

Ukázal doslova prvotřídní!


Netruchlíme pro ty, kteří padli v bitvě,

Vím, že jejich věda vzkřísí...

A v dálce uvidí komunismus,

Protože světlo přemůže smrt!


A Ježíš není náš Pán,

Zářivý Lenin...

Jeho vůle není námi zapomenuta,

Věčný cherubín nad planetou!


Dosáhneme, já vím, vítězství,

Pokud dojde k válce ve vesmíru...

Védy řekly našim předkům,

Satan ovládne třetinu světů!


Ale my je osvobodíme, věř mi,

Pojďme na to - je to pohádka, víš...

V radosti z blaženosti, jako děti,

A pojďme vybudovat ráj ve vesmíru!


Neexistuje žádná smrt - lidé víte,

Život, věř mi, je dobrý...

A lidé dávají štěstí potomkům,

Do nebe s Všemohoucím po staletí!


Tehdy bude na světě komunismus,

Celý vesmír, vesmír je temnota...

Věčně nekonečné, světlo života,

Plný skvělých myslí!


A Lenin bude, já vím, vládnout,

Je také skvělé, že Stalin je vůdcem bojovníků...

Všechno můžeme v budoucnu opravit,

Naši kolegové jsou jako titáni!


SSSR za vzdáleným vesmírem,

Nad samotnými okraji neexistují žádné hranice...

A ve jménu velkých výtvorů,

Skvělé stránky této historie!


Průkopníci byli, jsou a budou,

V našem štěstí, ráj navždy...

Věz, že tvá síla nikdy neopadne,

Sen o nekonečné radosti!

. KAPITOLA Č. 9

Ano, zde se můžete divit, jak děti přímo za běhu složily tak silnou a mocnou básničku, kterou by jim záviděl i Alexandr Sergejevič Puškin.

Každopádně ukázali, že mají nejen svaly a bojovnost, ale mají i básnický talent.

Valerka si olízl rty a poznamenal:

- Cože, ultrapulsare?

Marinka se zachichotala a odpověděla:

- Spíš hyperquasar!

Levka, chlapec, který vypadal asi na dvanáct let, to vzal a vosu obratně chytil holými prsty na nohou. A pak ji hodil velkou silou. Proletěl jako střela a zasáhl plazícího se německého zvěda přímo do páčidla. Zasáhlo to a stalo se osudným.

Slávka poznamenala:

- Při této rychlosti je dokonce i vosa smrtící dar anihilace!

Valerka se zachichotala a poznamenala:

- Ano, jsme bojovníci na super úrovni! Ale takoví by měli být průkopníci. A pokud budeme muset bojovat ne ve virtuálním prostředí, ale v reálném životě, pak neuděláme chybu!

Marinka souhlasně přikývla hlavou:

- Jsem si jistý, že neuděláme chybu!

Levka sarkasticky poznamenal:

- Vaše super sebevědomí je vaše slabost!

Dívka logicky poznamenala:

- Někdy je přecenění nepřítele mnohem nebezpečnější než jeho podcenění! Takhle nejistota plodí porážku!

Slávka se zasmála a řekla:

- Takový triumf je jako porážka a význam vítězství je směšně jednoduchý, jde o to, dokončit pohyb a trefit pionýra do nosu!

Chlapci bojovníci to vzali a unisono kýchli. Pár stovek vran, které se vznášely nad polem, bylo omráčeno. A zřítili se dolů a praštili zobáky do plazících se nacistických speciálních jednotek. A doslova krvácely.

Levka se chichotala a zpívala:

Dili, dili Petržel přišla,

Dili, dili vyděsilo vrány!

Ti chlapi nejsou hračka,

A totální destrukce!

jiné události se odehrávají jinde v Hypermatrixu .

Nepříliš příjemný obřad rozloučení se svým věrným létajícím koněm zažila Anna Witchakova. Stíhačka, která se stala matkou Mig-4, která sestřelila tolik německých letadel, prostě shořela při náletech japonské armády, stejně jako spousta dalších vozidel a lodí. Poté, co město klovali supi ze Země vycházejícího slunce, naskytl se Vladivostoku smutný pohled. Pohřeb mrtvého však proběhl vojensky, skromně a celkem rychle. Pilotka Vedmáková si zapálila nohy, dívce měla na nohou puchýře, a tak chodila bosa a opatrně našlapovala na prsty. Japonci zatím nálety nezopakovali, soustředili své úsilí na podporu postupujících front. Vedmáková chodila kolem sutin, energeticky se odklízelo a mezi dělníky bylo velké množství dětí. Hubení, bosí, s tvářemi zrudlými v čerstvém jarním slunci, shrabovali rozbité dlaždice, zvedali spadlé telegrafní sloupy a prostě zametali ulice.

Starší nad chlapci v pionýrské kravatě, ale bez košile ( visela samostatně, chlapci se zřejmě starali o oblečení) přiběhl k pilotovi.

- Pracujeme zrychleným tempem, soudruhu majore, vše bude brzy připraveno! Zameteme ulici, bude hladká jako před válkou!

Zaklínač se usmál a hodil mu nějaký bonbón:

- Tady, vezmi si to! Toto je náš sovětský vyrobený z přírodní čokolády, ne z amerického jedu .

Chlapec vesele mrkl:

- A dáváme Američanům nový vymysleli přezdívku . Protože teď jsou spolu s Hitlerem a Hirohitem, tak to nejsou Yankeeové, ale Pindové!

Hlavní dívka se před chlapcem uklonila:

- Kdo jsi říkal, že jsou?

Mladý průkopník opakoval:

- Pindos! Takže teď zavoláme Yankeeům, kteří nás zradili!

Witcherova pohladila chlapce po hlavě a pak její velká, silná ruka přešla po chlapcových tenkých žilnatých ramenech. Chlapec se usmál, zuby bílé, a natáhl mozolnatou dlaň. Major potřásl chlapci rukou a odpověděl:

- Musíme si zapamatovat jméno. Ale ještě nejsme ve válce s Amerikou, což znamená, že je předčasné vymýšlet přezdívky.

Chlapec namítal:

- Američané jsou horší než Japonci a Němci, protože raději bojují rukama někoho jiného. Bez ohledu na to, jak krutí jsou bojovníci Říše vycházejícího slunce, jejich statečnost zná každý!

Witcher přerušil:

- Zabiju tyto statečné muže! A co nejrychleji!

Nová herecká posádka Krotov nečekaně podepsal ne zcela logický rozkaz a poslal válečného pilota se skupinou námořníků do Chabarovsku. Rozkaz přišel okamžitě, bylo nutné odrazit postup japonských jednotek. Witcherová samozřejmě očekávala, že jí dají stíhačku, ale... Fronta neměla k dispozici žádná volná letadla a posily z jejich středu ještě nedorazily. Cesta z Vladivostoku do Chabarovsku trvala jen málo času a major byl doslova svržen z kolejí do kypící bitvy.

Japonci se pokusili obejít dobře opevněné město a obklíčit ho. Válečnice sotva stačila skočit do zákopu se svým kulometem, když útok začal.

Sinitsina, který ležel vedle ní :

- Takže to znamená, že nepřítel plánuje taktiku Fredericka, přesněji generála Nogiho, obejít opevnění a zahnat nás do týlu.

Kapitán zachmuřeně zamumlal:

- Ať se pokusí zapálit ocas ruského koně. Dostane kopyty tak silně, že se to nebude zdát moc!

Pilot esa vtipkoval:

- Kopyta koně pravděpodobně nejsou vyrobena z Kruppovy oceli , ale z našich sovětských!

Její slova přerušilo vytí granátů. Zde leží v dlouho vykopaném příkopu, kolem Chabarovska je obecně pozoruhodná řada opevnění, hrozba japonské invaze existuje již několik let. Střely explodují před a za zákopy a dělají spoustu hluku. Obecně platí, že slavná japonská šimosa vytváří spoustu hluku a kouře. Válečník vypadá beze strachu, dokonce i s určitou lhostejností. Výbuchy mušlí vytvářejí špinavé fontány, jedna z nich způsobila otřesy půdy. To znamená, že pálí pistole s kanonem ráže dobrých tři sta milimetrů. Je slyšet sténání raněných. Skrze kanonádu působí jako lehké výpary, které ne každé ucho dokáže rozpoznat. Zde byl válečný pilot pokrytý zemí. Dívka však kýchla a setřásla prach ze svých červených copů:

- Je to tak vždycky, když si lehneš, ušpiníš se! A jestli vstaneš, dej mi jednu nebo dvě levé ruce!

Dělostřelecká příprava se ukázala jako krátká, snad tolik střel Japonci neměli. Útok začal. Před nimi jelo několik japonských tanků. Malý, s mírně zaobleným tělem stroje. Nejoblíbenější tank Říše vycházejícího slunce: Chichikha . Witcher si pamatoval jeho vlastnosti. Přední pancíř 30 mm , dělo 47 mm, dieselový motor 320 koní. Kromě jízdních výkonů, ve kterých tento stroj není horší než T-34, je pak ještě horší než německý T-3 z roku 1943. Dokonce i na Dálném východě mu říkají kýchnutí! Ale mimochodem, královnou polí není tank, ale pěchota. Zkuste to, přibližte se k minovým polím. Jak se zpívá: Kam nemůže projet obrněný vlak, tam se plazí voják s puškou.

Japonské pušky byly zkopírovány z německého Mausera. Samopaly byly utrženy z Schmeistera , slavného od první světové války . Obecně platí, že lidé s přivřenýma očima mají touhu kopírovat to nejlepší z druhé strany. Japonští konstruktéři už jistě pracují na vytvoření hybridu Panthera a T-34!

Japonských tanků není víc než tucet a sovětské dělostřelectvo s nimi nijak nespěchá. Pěchota běží za nimi v běhu, v tradičním tlustém řetězu. Sami vojáci Země vycházejícího slunce jsou oblečeni do uniforem, které jsou lehce žluté, ladící s barvou khaki stepi. Witcher se na ně podívá a rychle vyhodnotí počet útočníků. Na oko je jich pět až šest tisíc a v zákopech sedí nanejvýš tisíc Rusů, kteří kryjí tento úsek fronty. A zbraně... Armáda Dálného východu je vybavena podle zbytkového principu a samopaly mají pouze důstojníci . No, ona je majorka, i když bez funkce, snížená na úroveň vojína.

Kapitán Sinitsin (ještě velmi mladý muž) se zeptal Witchera :

- Bojoval jste s Němci?

Dívka odpověděla:

- Ne! Políbil jsem je!

Kapitán náhle zbledl a poznamenal:

- Pamatuješ si na svou první mrtvolu?

Witcher s úsměvem zavrtěla hlavou:

"Jsem pilot a koho jsem sestřelil, toho jsem zabil, nemám ani ponětí o mrtvolách!" Mimochodem, během celé Velké vlastenecké války nebylo moje letadlo nikdy sestřeleno!

Kapitán poněkud rozpačitě hvízdl:

- Jsi prostě eso ! A kolik máte vymazlených Němců!

Witcher se usmál ještě více:

- Po dvacátém pátém udělili hrdinskou hvězdu! A jen dvacet osm.

Sinitsin zvolal:

- Uh-uh ! Jste prostě mistr svého řemesla!

Dívka skromně odpověděla:

- Není třeba dělat hrdinu z někoho, kdo prostě poctivě plní svou povinnost. Nyní se pěchota přiblíží a my se s nimi setkáme.

Kapitán vytáhl závěr těžkého samopalu, vážícího dobrých deset kilogramů. Dotkl jsem se psa, start je velmi těsný, pažba má zpětný ráz. Není to moc pohodlný stroj, ale trefuje ... Pravda, podle pověstí už Němci mají výkonnější kulomet, ale kdo ví, zda sovětští konstruktéři nepřijdou s něčím lepším. Sinitsin nemohl odolat otázce:

- Proč jste byl tak skvělý pilot převeden k pěchotě?

Vedmáková odpověděla napůl žertem a také cvakala závěrkou svého samopalu :

-A já jsem jen chtěl vědět, jaké to je sedět pod palbou! To by bylo hustý.

- A vy jste museli přijít o boty, když jste tak spěchali, abyste se dostali do první linie!

Vedmáková se ve skutečnosti snažila, aby puchýře zmizely rychleji, chodila kolem jako bosá dívka. Přestože za války většina žen a dětí v létě předváděla odhalené podpatky, nebylo to mezi důstojníky, zejména na veřejných místech, akceptováno. Ale Witcher ji dokonce rád takto vyzdvihoval. Odpověděla Sinitsinovi jednoduše:

- Abychom ušetřili peníze, prakticky celý kapitalistický svět je proti nám. Boty se totiž opotřebovávají, a to je práce mnoha lidí!

Kapitán souhlasil s hravým mrknutím:

-Máš moc krásné nohy! Můžu si je pohladit?

Witcher potřásla prstem:

- Teď ne! Pak, pokud přežijete, zahřeji vás v noci.

Sinitsin vytřeštil oči:

- Wow, jsi rychlý! Ženám obvykle trvá dlouho, než se rozloží.

Vedmáková chtěla odpovědět, ale ozvala se exploze, japonský tank jdoucí vpředu narazil na minu. Dívka zpívala:

- Hitler řídil auto, toho parchanta vyhodila do vzduchu mina! Roztříštil se na úlomky - ale bylo to málo platné!

Další japonský tank explodoval, zastavil se, otočil ústí a zahájil palbu na sovětské zákopy. Třetí se vrhl za ním. Japonci však o zastavení ani neuvažovali. Těžkoocí pukli, jejich kulomety umístěné na půlkruhových pohyblivých věžích začaly fungovat.

Kapitán zamumlal:

- To je skvělé ! Jako by šli v průvodu! Tohle je armáda!

Vedmáková sebrala pušku, naštěstí vzdálenost k pěchotě dovolila, a vystřelila na japonského důstojníka. Úzkooký upadl a pušku odhodil takovou silou, že šmátrala bajonetem v jarní trávě. Ostatní Japonci pokračovali v útěku, jen mírně nakláněli těla, zřejmě doufali, že se vyhnou porážce, nebo spíše sníží její pravděpodobnost. Vedmáková si vzpomněla, že takto se cvičí vojáci v Kwantungské armádě, kdo se včas neskloní, dostane úder do hlavy bambusovou tyčí. Zdá se, že car-otec Herodes byl pořádně otřesen. To je mu však o Mikuláši II. Nyní znovu bojují s Japonskem, a ne na jedné, ale na několika frontách. I to má však své výhody. Dívka zpívala:

Přichází, Verma kht byla uvržena do prachu ,

Napoleon je poražen, neporazitelný!

Nepřítel nebude moci pošlapat sovětskou vlajku,

Když jsou lidé a strana jednotní !

Jeden po druhém se zničené japonské tanky zastavily, ale pěchota naježená bajonety začala běžet ještě rychleji. Postavení sovětských vojsk se ježila záblesky, puškami tleskal, občas prokládal palbou z kulometů. Witcher také zahájil palbu. Japonci, kteří za pohybu nabíjeli, stříleli z pušek. Z plných plic křičeli:

- Banzai! Rus se vzdej!

Kulky prorazily jejich zdechliny jako nabiják na figuríny. Padal kostní prach smíchaný s krví. Většina kulek však, jak se v bitvě stává, minula. Japonci překročili minové pole, malí vojáci byli příliš lehcí na to, aby odpálili dárky připravené pro tanky.

Witcherová cítila na rameni krutý zpětný ráz kulometu, zatímco bojovníci Země vycházejícího slunce působili jako skutečná monstra. Jejich hysterický výkřik zesílil a přiblížil se, jejich žluté ohavné tváře se leskly potem. Witcher se snaží zabít co nejvíce nepřátelských vojáků najednou. Dívka je žhavá jako vždy a střílí jako hnízdo. Jeden klip došel, vložil další. Zásobník je příliš velký, kulatý a není snadné jej zaklínit do komory. A opět oheň, Japonci létají hlavou dolů.

Vedmáková vystřelila druhý náboj a zůstala bez nábojů. A ti s přivřenýma očima už útočí granáty. Odpovídají hody, nyní je mnohem více křiku a sténání, padají i sovětští vojáci. Úlomek odřízl malý pramínek vlasů na Witcherově hlavě . Dívčiny nervy to nevydrží, vyskočí a zakřičí z plných plic:

- Za vlast pro Stalina!

Za ní ostatní bojovníci křičí, vyskakují z krytu a otřásají bajonety. Sovětští vojáci běží vstříc Japoncům a svádějí bajonetové boje.

Zaklínačova rychlá rána prořízne žaludek nejbližšího "samuraje". Křičí, snaží se odpovědět a padá jako zabitý kanec. Dívka radostně vykřikne:

- Ruský fotbal: Rusko - Japonsko, dvě nula !

A skutečně, další Japonec padl s hrdlem proříznutým bajonetem . No, pilot válečník kopl třetího do slabin. Muž s přivřenýma očima se natáhl a dívka, pohybující se setrvačností, vrazila hrot do protivníkova oka!

-Chyťte to japonsky! Proč stát u bariér!

Odvetná rána bajonetu roztrhla majorovu tuniku, vytekla krev, ale to dívku nejen neobtěžovalo, ale také jí dodalo další vztek.

- Smrt Hirohita! - Dívka zaštěkala, holení narazila do spánku s přivřenýma očima a dívka se pohybovala takovou rychlostí, jako by byla vrtulemi nové stíhačky.

Japonci ustoupili a dokonce ustoupili a inspirovaná dívka přešla do útoku, její kulomet se točil jako kyj v rukou obra. Pak přišla tvrdá rána do týla pažbou příliš horlivého důstojníka. Anna vydechla:

- Tady je shahen-khash pro vás !

Celkově to ale Rusové měli těžké. Úzkoocí mají na své straně pětinásobnou převahu a Japonci mají navíc dobrou fyzickou zdatnost, zdaleka s nimi nebojují nejlepší vojáci SSSR. Přirozeně v tak těžké válce byli na Dálný východ posláni branci třetí kategorie s horšími vlastnostmi nebo vojáci, kteří byli vážně zraněni v bitvě s nacisty. Vojáci padali, do jednoho Rusa někdy vrazili tucet bajonetů, kolektivně doslova krváceli, ale bojovali jako hrdinové a nikdo nežádal o milost.

Sinitsin bodl japonského důstojníka bajonetem, ale byl také zasažen špičkou do boku. Mladík útočícího Japonce srazil úderem do hrudi pažbou zbraně, ale krev tekla z boku příliš hojně. A čtyři samurajové se na toho chlapa vrhli najednou.

Statečná Vedmáková přispěchala na pomoc, bodákem bodákem až po lopatku probodla důstojníka a kopnutím srazila dalšího Japa pod koleno.

- Vydrž Petrukha! - Křičela.

Okamžitě odrazil dva bajonety namířené na hruď a odpověděl:

- Já nejsem Peter, ale Arkady!

Dívka, která zabila dalšího Japonce , zavrčela:

- Ve válce je každé jméno jako cvaknutí natažené zbraně, neměli byste ji natáhnout, aniž byste vystřelili!

Arkadij mírně ustoupil a nemilosrdný bajonet mu roztrhl tvář. Mladý muž zakňučel nesnesitelnou bolestí:

- Matka Boží!

Witcher namítl:

- Možná jsem matka, ale ne Boží! Obecně platí, že žádný Bůh neexistuje a nikdy nebyl!

Arkadij, ustupující zády k Anně, zamumlal nezřetelně:

- A co nás čeká po smrti zapomnění ?

Dívka negativně zavrtěla hlavou:

- Ne! Komunistická věda vzkřísí mrtvé. A ti, kteří zemřeli v bojích o svou vlast, budou jako první vráceni do nového života.

Sinitsin zavrtěl hlavou:

- Chraň bůh!

Zaklínač zabil dalšího Japonce a zaječel:

- Bůh není! Pokud nějaký existuje, pak musíme přiznat, že domnělý stvořitel vesmíru je sadista! A rád mučí tvorbu!

V tu chvíli byl Arkadij rozříznut bajonetem do stehna, a aby nespadl, opřel se o rusovlasého válečníka:

- Jak já trpím! Jednoduše nepředstavitelné!

Pěti až šestinásobná převaha vojáků vycházejícího slunce si vybrala svou daň. Padesát samurajů se vrhlo proti nim a mávali bajonety jako armáda dikobrazů. Arkadij dostal pár ran bajonetem do břicha a pak mu vyrazilo oko. Když mladík upadl, píchli mu dvacetkrát injekci, takže navždy utichl. Zajímalo by mě, co cítila jeho duše, když odlétala: překvapení nebo strach, nebo možná neuvěřitelná úleva, když opustil vězení těla.

Zaklínač byl jako začarovaný. Její tunika se samozřejmě rozpadla na cáry, rozsekané bajonety. Válečnice se ukázala být zcela nahá, pokrytá mnoha škrábanci, ale samuraj jí nedokázal způsobit jediné vážné zranění! Bojovala a její nahá ňadra se šarlatovými bradavkami se třásla jako bóje v moři. A holé kotníky se jen mihly. Dívka byla skutečně ztělesněním zvířecí a erotické síly. Její obnažené chodidla zčervenala krví, což vytvořilo spojení s velkou bohyní ničení a zla a- Kálí! Téměř všichni sovětští vojáci už byli ubodáni k smrti, bitva skončila a jen ve své jiskřivé kráse Afrodity čas od času zasáhla drzé přivřené oči.

Japonský generál Nugi se na tento zázrak podíval překvapeně. Pak mu hlavou probleskla myšlenka. Následoval rozkaz vydaný tenkým hlasem podvyživeného komára :

- Hoď přes ni síť, vezmi ji živou!

Spořiví Japonci měli také sítě. Co když potřebujeme vzít jednoho z Rusů živého? A k tomu je síť ideální. Tucet chytačů okamžitě vrhlo na dívku pouta

Witcher se bránila, jak nejlépe mohla, ze všech sil se snažila osvobodit. Ale bylo to všechno marné; svědomití Japonci vytvořili síť s očekáváním, že podpoří slona. Dívku, důkladně zavinutou, táhli v náručí. Zřejmě bylo dosaženo taktického úspěchu, zejména proto, že tento směr nebyl pokryt ani dělostřelectvem, ani kulomety.

Dívka si vzpomněla na hladce oholenou tvář svého milovaného Arkadyho a její slogan:

- Ve válce je každé jméno jako cvaknutí natažené zbraně, neměli byste ji natáhnout, aniž byste vystřelili!

Vynořila se znepokojivá a nechutná myšlenka, zda ho nezklamala! Koneckonců se to často stává: právě jste se zamilovali do člověka a on zemřel!

Japonci na tomto místě zřejmě obsadili špatně kryté zákopy a nadále obcházeli pozice sovětských jednotek kolem Chabarovska. A její Vedmáková je zajata, ale i když ne, už ji berou, nakládají do potřísněného obrněného auta , aby ji odvezli dozadu. Stroj je předpotopní , pravděpodobně z první světové války, takže se neznatelně seknul za pěchotou. Rychlost je přibližně 12 kilometrů za hodinu. Brr! První tank na světě, Prochorovův terénní vůz, nevážil méně, ale měl rychlost 40 kilometrů za hodinu na dálnici a 25 na dálnici. Inu, na jedné straně SSSR útočí na celou Evropu a na druhé na významnou část Asie. Dívka se otočila na bok, zřejmě hrozilo, že si lehne na záda. Jak tma je v této části obrněného vozu, zřejmě v ní sídlí přistávací sekce, respektive přeprava vojáků. Bylo by samozřejmě hezké uniknout, nejprve se zbavit prutů a silných lan. A jak na to? Dívka má samozřejmě dovednosti, i když bude muset šťourat, zároveň sundávat pouta a přeřezávat řetěz, ke kterému byla přivázaná za nohu. Ale i lana se zde mohou docela hodit. Práce je to zdlouhavá, ale pokud ji odvezou na území Mandžuska, bude mít čas. Dívka sundala provazy z mokré kůže, rozřezala řetěz a přitom přemýšlela. Hmm , není to vtipná koalice, která se vytvořila proti sovětskému Rusku: Navíc nejvážnějším monstrem je Německo. Země s vyspělou technologií, silnými jednotkami. Slyšela například o nové stíhačce ME-309. Zdá se, že tyto už létají. Nemá přesné údaje o zbraních , ale podle pověstí má tento letoun až sedm palebných bodů. Vzhledem k tomu je to velmi vážná zbraň JAK =9 jsou jen dva a na sovětských stíhačkách není žádné vozidlo, které by mělo více než tři body. Pokuste se porazit taková monstra! Focke-Wulf je velmi vážný stroj, ve výzbroji lepší než sovětská letadla, a dokonce schopný nést téměř dvě tuny bomb. Již koncem roku 1942 byl vyzbrojen dvěma 20mm kanóny a 4 13mm kulomety. Zdá se však, že se již objevil nový typ stíhacího letounu a bombardéru se dvěma 30mm a čtyřmi 20mm kanóny. Už to bylo monstrum, monstrum pro všechny monstra! A podle pověstí už byla do výroby uvedena letecká stíhačka s osmi 30mm děly! Vyzkoušejte tohoto ghúla a porazte ho! Jak na to chtějí sovětští konstruktéři reagovat? Vitchakova slyšela, že na Jaku-3 probíhají práce. Řekl jí o tom kurátor z Berijina oddělení. Zdá se, že hlavním vrcholem letounu bude nižší hmotnost konstrukce, bez přídavných motorů a zbraní. Manévrovatelnost je samozřejmě dobrá, ale chtěl bych zvýšení výzbroje! Ostatně v boxu je samozřejmě lehký atlet ve váze pírka ovladatelnější než těžká váha , ale stejně s ním téměř jistě prohraje. Ne nadarmo existují váhové kategorie a mezi profesionálními boxery se nejvíce cení úderná síla. Je třeba posílit výzbroj sovětských letadel a teprve potom bude Wehrmacht poražen na stejné úrovni. Od druhé poloviny roku 1942 se převaha Luftwaffe ve vzduchu začala vypařovat, dokonce do března 1943 měl SSSR výhodu, ale... Zrada spojenců změnila poměr sil. Páni, Hitler byl zabit 13. března a teď je teprve konec dubna a jak vážně se změnil poměr sil. Tak rychle ze strategicky výhodné pozice do strategicky téměř ztrátové . Téměř, protože stále existuje naděje, že Německo bude poraženo, než dosáhne strategické a technologické převahy nad SSSR. Spojenci mohou zejména zásobovat nacisty velkým množstvím letadel, ale němečtí piloti budou potřebovat čas, aby se s nimi naučili létat . Přesto je rozdíl v technice a přístrojových deskách. Tanky vyžadují i vycvičené posádky a navíc výkony Chevronu v ruské zimě nejsou nijak zvlášť dobré. Automatická puška M-18... Není to špatná věc, ale rychlost střelby je nižší než u nejlepších sovětských modelů, i když je lepší v přesnosti! Zkrátka problém je problém! Nechybí však ani slavné Churchilly se silným pancířem a dobrými jízdními výkony. Samozřejmě to vypadá, že s nimi budeme muset také bojovat. A čím déle bude válka trvat , tím více vybavení nacisté obdrží. To znamená, že závěr je jednoduchý: v létě musíme Německu uštědřit drtivou porážku. Pokud jde o Japonsko, je nejlepší omezit se na aktivní obranu a zahájit protiútoky s využitím kvalitativní převahy v tancích. Ale opět šetříme energii, jak jen to jde. Aniž by se nechali vtáhnout do vleklých bitev a budovali obranu na předem připravených liniích. Stále existuje šance využít čínskou Rudou armádu, ale Čankajšekův režim na ni zaútočil ze všech sil. Zatím se tedy můžete spolehnout na vlastní síly. Kdy zaútočit? Nejlépe je to koncem května, kdy jsou silnice úplně suché a pro vojáky přijíždějí posily. Sama Vedmaková by zasadila svůj první úder směrem na Orjol a poté do Charkovské oblasti, aby vyhnala Němce z průmyslového Donbasu, a poté nuceným pochodem přes Ukrajinu, okamžitě překročila Dněpr a dále do Rumunska. . Můžete se však obrátit na sever, osvobodit Bělorusko a jít za zadní část střední skupiny. Myšlenka jako celek dobrá, nicméně jsou tam i nedostatky, ofenziva směrem Oryol je nejzřetelnější a tam na ni budou čekat fašisté. Opevnění bude muset být hackováno.

Zde se samozřejmě budou hodit jak zbraně, tak kaťuše. Posledně jmenovaný systém vytváří silný, zejména morální účinek. V každém případě potřebujete spoustu zbraní a raket Kaťuša k bombardování nepřátelské obrany granáty. Obecně zkušenosti z první světové války ukázaly, že je snazší se bránit než útočit, a kdyby císařské Německo nevyčerpalo své síly jarní ofenzívou roku 1918, mohla válka trvat ještě několik let. Druhá světová válka ale prokázala převahu útočné taktiky nad obrannou. Například rychlá porážka Polska a zejména úžasná porážka mocné západní koalice spojenců. Nacisté porazili přesilu za měsíc a půl a jednoduše obešli nedobytnou Maginotovu linii. Boje v Africe, kde byly přesilové síly Itálie nejprve poraženy rozhodujícím úderem Britů. A pak Rommel porazil mnohem silnější britské jednotky během rychlé ofenzívy. Ale samozřejmě nejvýraznějším příkladem je SSSR v roce 1941, velká katastrofa mocné armády. A odvetné útočné operace, které vyřadí německé jednotky. Hlavní je tedy udeřit se, aniž byste čekali na tlak nových německých tanků. Vleklá opotřebovací válka se stává téměř beznadějnou, pokud ovšem sovětští vědci nevytvoří zázračnou zbraň! To druhé je v zásadě možné, například slyšela, že je teoreticky možné vytvořit bombu schopnou zničit město. Navíc taková bomba bude vážit tři až čtyři tuny. Vypadá to jako pohádka, ale... Narodili jsme se, abychom uskutečnili pohádku.

Ještě atraktivnějším způsobem je laserová zbraň popsaná v Hyperboloidu inženýra Garina. Taková věc je docela schopná zničit celou armádu tanků, letadel a lodí. Samozřejmě, vytvořit takovou zbraň, a nejen Třetí říše, ale i zrádci Pindos, celý kapitalistický svět skončí. A nad planetou bude zářit jasný prapor komunismu. Ale z nějakého důvodu takové zbraně nebyly vytvořeny. Zrcadla nejsou nejlepším způsobem, jak shromažďovat energii spalování do jednoho proudu. A rozřezání lodí vyžaduje mnohem více energie. I když, pokud je koncentrován na mikronovou jemnost, pak je docela možné řezat jak letadla, tak bitevní lodě. Zázračná zbraň, která pomůže zachránit SSSR. A tady je laserový efekt v jiné podobě. Konečně řetěz povolil a je téměř volný a kolem se povalují kusy lana.

Witcherova vyjádřila:

- Trpělivost a práce, pokud s tebou, nejsi mrtvola!

Dívka vstala a poklepala bosou nohou na pokrývku. Žádná reakce. Zaklepala ještě silněji. V reakci na to se ozvaly nadávky v japonštině, ale žádná reakce. Pak Witcher začal frustrovaně zpívat. A zpívala na plné hrdlo jako primadona na oslavě výročí:

Hordy Wehrmachtu šílí

Řev zbraní a řinčení mečů!

Kouř stoupá až měsíc,

Zkreslení paprsků z nebe!

Po staletí je vlast slavná,

Dám své tělo za Rusko!

Miluji tě, krásná Rus',

Pán všech králů je s námi!

Oh, vy kudrnaté háje země,

Zvuk zlatých osik šustí!

pravoslavní bratři sokoli,

Bůh inspiroval armádu k hrdinským činům!

V chladných nebo teplých dnech,

Možná, že mrak přinese trochu temnoty!

Jsme fašistická prasata jako košťata,

Setřást tu ohavnost z tváře!

Důvod naší strany je spravedlivý,

Bojujte za sovětský lid!

Zpíváme statečnou píseň,

Ta myšlenka se vznesla vzhůru jako orel!

Stalin je moudrý, ideál vládce,

Jsme vedeni do hrozivé smrtelné bitvy!

Prapor vlasti, palička vítěze,

Jsem připraven se hádat s Pallas-fate!

Leninova věc bude věčná,

Vybudujeme svatý komunismus!

Věř, lidskému učení,

Fašismus bude rozdrcen do propasti temnoty!

Celá planeta je jako svobodný pták,

Poletíme ke vzdáleným hvězdám, do světů!

Něco světlého a vznešeného

My, jako sochaři, budeme tvořit!

A Rusko pod rudým praporem,

Je to, jako by rozkvetl nebeský Eden!

Leninova věc, Stalinova vůle,

Veďte nás vpřed k úspěchům!

Dobře, nikdy nevíte, co se stane v Ultramatrixu Hypernetu.

Na mladé pionýry nyní útočí německé tanky. A jako první vyrazily mohutné a dobře chráněné tanky Lev. Jsou téměř neproniknutelné, a to nejen zepředu, ale i z boku je zvládne jen velmi málo děl. Čelo trupu tanku Lev je silné 150 milimetrů, svírá úhel pětačtyřicet stupňů. Čili nepronikne ani jedno sovětské dělo. A čelo věže je 240 milimetrů, a to i na svazích. A to je antipulsar - také neberou sovětské zbraně.

Leda, že bys to trefil hodně velkou ráží, ale stejně to musíš umět trefit. To ale není snadné proti pohyblivému cíli.

Následovali němečtí tygři. Jednalo se o model Tiger-1 s téměř čtvercovou věží a trupem. Pancíř boků je ale docela tlustý - 82 milimetrů a ze 76mm kanónu se dá prorazit jen na krátkou vzdálenost a ani to ne.

Pozdější Tiger-2 se šikmými pancéřovými pláty ještě nebyl uveden do výroby. Panther, ač nejrychlejší z německých tanků, zaostává, protože je po stranách slabě pancéřován. Další jsou další ještě lehčí a starší tanky.

Existuje dokonce T-3, s krátkým vysoce výbušným kanónem, tank, který se chystá přestat vyrábět. Ale v roce 1941 byl nejrozšířenější. A T-4 s modernizovanou pistolí, dokonce lepší v průbojné síle než T-34-76. Objevil se tu takový zvěřinec. A pár Ferdinandů. V tomto případě se samohybné dělo nevyrábí sériově, místo toho bylo vyvinuto praktičtější, lehčí a účinnější samohybné dělo Jagdpanther . Zkrátka působivá síla.

Valerka zapískala:

- Páni! Jak se s tím vypořádat?

Leshka pokrčil rameny a odpověděl:

- Potřebujeme blastery! A ještě lepší jsou hyperblastery !

Slávka se zachichotala a zaštěbetala:

- S hyperblasterem může každý blázen zničit technologii dvacátého století a rozprášit ji na kvarky. Tak to zkuste moudře!

Marinka s úsměvem přikývla:

- Máme tak účinné zbraně, jako jsou výbušné balíčky vyrobené z uhlí. To jsou ty, které by měly být použity!

Valerka se chichotala a zpívala:

Zčernal jako uhlí

Byl tam květ chrpy...

Konvalinky rozkvetou,

Za svítání až do pěti!

Levka zavrtěla hlavou:

- Dokážete zasáhnout monstrum jako "lev" výbušným balíčkem? Jeho brnění je velmi tlusté.

Sláva přikývl a poznamenal:

- Lev, to je beranidlo!

Pionýrský chlapec cvakl nahými prsty a podíval se na své ruce. Ale hyperblaster ani žádná zbraň z budoucnosti se neobjevily.

Marinka se zasmála a odpověděla:

- Budeme muset použít to, co máme! Tady, jak se říká, je všechno fér!

Valerka se zamračila, mrkla na kamarádku a poznamenala:

- Zdá se, že jsem na něco přišel!

Levka horlivě vyštěkla :

- Pomyslel si krocan a skončil v polévce!

Valerka ignoroval posměšky svého mladého partnera a holými prsty zvedl pytel s výbušným uhlím. A uhelný prach může explodovat silněji než RDX.

A mladý terminátor vzal a násilně hodil vražedný dar anihilace. A balík, letící v oblouku, narazil do správné stopy německého tanku Lion. Po poškození ji vzal a otočil se doprava. A dva oceloví mastodonti, každý o váze devadesát tun, to vzali a srazili se. Pancíř mocných strojů se zhroutil.

A zahřměly exploze a bojová souprava začala explodovat.

A z tanků spadly věže. A jak hřměly.

Marinka radostně zvolala:

- Ultrapulsar!

dodal Levka s úsměvem na tváři:

- Hyperstar !

Sláva sebral balíček s výbušninou i holými prsty u nohou a narazil s ním do fašistického auta.

A také spadl do housenky. A znovu se s rachotem srazily dva tanky Lev a znovu vybuchla bojová souprava a došlo k výbuchům. A granáty, které vystřelily, strhly věž.

Valerka poznamenala a dupla holou, kulatou patou do trávy:

hyperblasterů se obejdete ! Hlavní není destruktivní šílenství zbraně, ale inteligence toho, kdo ji používá!

Marinka také holými prsty u nohou hodila výbušný a ničivý balík uhlí. Trať byla z jedné strany rozbitá. A znovu se srazily tanky Třetí říše.

A opět výbuchy, destrukce a detonace.

Průkopnice a terminátor v krátké sukni poznamenal:

- Silný blázen může zabít slabého génia, ale nedokáže si podmanit ani triviálního idiota!

Levka také hodil dar smrti, roztrhal dráhu a donutil auto otočit, přičemž ocelová monstra odtlačila bokem. A vybuchnou z divoké detonace.

Chlapec bojovník řekl:

-Dobrý velitel je lev, když je alespoň malá liška s vlčím úchopem a inteligencí, a ne beran!

Valerka přikývla, znovu hodila zabijácký dar ničení, zabalila tank a přitlačila ho proti sobě a poznamenala:

- Voják se může stát generálem, ale beran se nikdy nemůže stát lvem, pokud má mysl ovce, nevyhne se tomu, aby ho liška poslala na gril!

Slávka, házející granát holou patou, řekla:

- Je špatné být ovcí, kterou stříhají lišky, ale ještě horší je stát se prasetem, které i ovce pustí na grilování!

Poté čtyři pionýři bosýma nohama začali házet výbušniny z uhlí na nádrže a tlačili je k sobě mnohem energičtěji. A tak byli Tygři a Panteři posláni na porážku.

Ve stejnou dobu začali mladí pionýrští terminátoři zpívat a za pochodu složili celou báseň, a to hrdinskou:

Co znamená průkopník snů,

Jděte kupředu ke komunismu...

Velikost mladických tužeb,

Vydejte se na nekonečnou túru!


Jsme děti krásné vlasti,

A Lenin nám osvětlil cestu...

I když je tento svět nebezpečný,

Inspirovalo nás k velkým činům!


Chodíme pracovat na pole,

Stébla trávy lechtají podrážky...

Proč naši chlapci potřebují roboty?

Trubač hraje na obálce!


Jak krásné je v sovětském světě,

Sedmikrásky, lekníny, diamant...

Jdeme jako jednotný tým,

Uhodili jsme buržoazii do očí!


Pokud potřebujeme podojit krávu,

A sekat trávu kosou...

A Stalin a Lenin, dva z nich,

Budu držet oheň ve svém srdci!


Ve jménu sovětské vlasti,

Připraveni jít za pluhem...

Jsme bosí v dětském vzteku,

Porazíme dospělé kolem dvaceti let!


Tady přichází Hitlerova moc,

Zlá horda napadá...

A fašismus útočí na peklo Caine,

A fouká velká sněhová bouře!


Ale my průkopníci nezakolísáme,

Poznejte náš velký SSSR...

Hoďme granát bosou nohou,

Ukažme odvahu příkladem!


Milujeme naši vlast,

Kde je Stalinův ideál lásky...

A nejsou naše krásnější dívky,

Není divu, že básník složil!


Nechť je tu tato vlajka komunismu,

Zářit nad naší vlastí...

Nesmíme upadnout pod jho fašismu,

Úspěšné složení zkoušky s A!


Pionýři bojovali poblíž Moskvy,

Kam leze zlý Hitler s hordou...

Ale jsme hrdí vrstevníci,

Ať jsou chlapec a dívka bosí!


No, jsme obří bojovníci,

Takže musíte vědět, jak bojovat...

spojeni s vlastí ,

Vězte, že ruský medvěd zuří!


Ve sněhu, chlapci, dívky,

Jako ptáci běhající bosí...

Střílejí z kulometu,

A chytí tě lasem, násilím!


Chlapec se sklonil nad mapou,

A kravata hoří jako plamen...

Je to moudrý stratég - až příliš,

A síla duše je monolitická!


Zde dívka vzala granát,

Plížit se jako kočka sněhem...

Fašista dostane odplatu

A kulka zasáhne nepřítele na útěku!


No , jsme skvělé děti,

Čmáráme jako krupobití na naše nepřátele...

Mráz je velmi silný - naboso ,

Navzdory tomu vězte, že jsme v mrazu!


No, co je granátové jablko pro chlapce?

Hází je, aby předběhli...

A Fuhrer bude muset splatit,

Nevytlačujte z monstra sténání!


Tady je dívka střílející z bazuky,

Vyrazila klínový podpatek...

Její velmi šikovné ruce

Bojuje jako Satan!


Ano, Hitler bude mít potíže ,

Narazil jsem na silnou pěst...

Koneckonců, s naším ocelářským týmem

Určitě to dostane v niklu!


My pionýři jsme jen navenek děti,

Ve skutečnosti ve mně vře divoký démon...

A Führer se zodpoví za násilí,

Máme ostrý meč a štít!


Ale nepřítel nabídne odpověď,

Ve sněhu mrzne i v botách...

A jsme bosí jak v zimě, tak v létě,

A vidíme Hitlerovu armádu v rakvích!


Ukázali takovou sílu v bitvě,

Že se třese i sám Satan...

Kluci v bitvě roztrhají i krokodýla,

Naše země je tak mocná!


Věz, že nás nikdo nemůže zničit,

Pozor na chlapce, dravého parchanta...

obličeje poblíž Moskvy ,

A pak čeká Stalingrad!


Zde pionýři vystřelili z praku,

Přesně sestřelili tohoto impozantního tygra...

A mé paty se blýskaly zimou,

Není čas na nečinné hry!


To jsou děti, to jsou bojovníci z kolébky,

Schopný ukázat vysokou třídu...

A dívčin malý hlas zvoní,

Proč by se i zloděj bál?


Dívky mají ve svých srdcích hvězdy,

Vědí, že něžné pohlaví...

Ještě není pozdě jít bojovat,

Ať je zrádný nepřítel rozdrcen!


Nacisté mají dokonce orky,

Mezi spojenci, věřte mi...

Ale hlas průkopníků je jasný,

Otevře dveře slavným elfům!


A naši rytíři, víte, neucuknou,

Předvedou tu největší třídu...

Tady se kymáceli větrem, vidím borovice,

Vrána byla střelena přímo do oka!


U Stalingradu jsme bojovali statečně,

Ano, Leninovi průkopníci jsou synové...

Bosé děti chodí tiše,

Z Bílé Rusi až na Kolymu!


A Stalin, vůdce skvělého vzhledu,

Pro Němce je také zuřivým katem...

Ať tato odporná zmije zahyne,

Dětský hořký pláč nás neprobudí!


Ohromující oblouk na Kursku se ohnul,

Tank "Panther" je obratný jako liška...

Ale s námi, průkopníky, bude mládež,

Holky jsou naprosto nádherné!


Nevzdávejme se tedy, průkopníci, Tygrům,

Mocný Ferdinand se řítí do boje...

Chlapec skládá, vidíme lyru,

A stroj nabíjí obratně!


No, ten chlap odvážně hodil granát,

A zuřivě narazil do housenky...

Tady je dívka, která si češe copánky,

Nebojíme se bomb a napalmu!


Na Dněpru nyní zuří bitva,

A prolilo se hodně krve - bitva je krutá...

Požádám vlast o odpuštění,

Co když nebudu v boji zdravý!


Pro průkopníka neexistuje slovo pro slabost,

Je to tak velký bojovník, válečník...

mladé nepřemůže , víte,

Dívky budou vždy vypadat svěží!


No, holkám svěsily hlavy,

Ano, chlapec spadl a dostal kulku...

Ale věz, že duše je nesmrtelná - nezahyne,

Sám Stalin udělil řád posmrtně!


Věříme, že věda je všemocná,

Všichni mrtví vstanou pro odměnu...

A smrt pro průkopníky, víte, je bezmocná,

Vezměme s sebou kulomet do světa ráje!


Kéž je vesmír v komunismu,

Což je světlá a posvátná cesta...

Nešetřili své životy pro vítězství,

A neodbočíme ze sovětské cesty!


V Berlíně pionýři pochodují,

Úsměvy, řev orchestru a květiny...

A děti nakreslí červenou vlajku se sluncem,

Skvělý, nejzářivější sen!

. KAPITOLA Č. 9.

Mezitím se na jiných místech virtuální reality Ultramatrixu Hypernetu odehrály další, velmi zajímavé a poutavé události. I když zároveň jsou oba noční můra a prostě pekelné.

30. ledna 1946 celá Třetí říše slavnostně oslavila nástup nacistů k moci. Skutečně, za třináct let jsou úspěchy nacistů prostě fantastické! Země, která je v těžké krizi, ovládla území většiny světa. Byly vytvořeny nejnovější typy zbraní, rozvinula se ekonomika, Třetí říše se stala skutečně globálním impériem, jehož majetek pokrývá celou zeměkouli!

Sám Führer, který neměl rád zimu, oslavil své výročí na Kypru. Tam se nacházelo jeho trvalé bydliště, které se postupně měnilo v nové hlavní město Třetí říše.

Nejprve byla Hitlerovi ukázána nová technika. Bojová disková letadla schopná pohybu v libovolném směru a létající do výšky padesáti kilometrů. Rakety A-15, které mohly létat z jednoho kontinentu na druhý a byly řízeny rádiem. Navíc nést nálož výbušniny nebo plynu o hmotnosti až dvanáct tun k cíli. Jedná se o nejnovější zbraňové systémy. Několik satelitů již také bylo vypuštěno na nízkou oběžnou dráhu Země.

Jedním z počinů bylo předvedení podzemních tanků schopných dosáhnout rychlosti v zemi až sedmnáct kilometrů za hodinu a s rezervou chodu až pět set kilometrů.

Předvedli také E-500, supertank o hmotnosti asi osm set tun. Výzbroj: dva pumomety, tři 88mm kanóny s délkou hlavně 100 EL a tucet víceúčelových protiletadlových děl. Toto vozidlo je však příliš těžké pro přepravu po železnici a hodí se spíše jako suvenýr než pro skutečné bojové použití. Možná, když to dopravíte člunem do Leningradu.

Hitlerovi také ukázali vylepšenou útočnou pušku MP-54, schopnou střílet zpoza rohu a při výstřelu zdvojnásobit kulky. Kromě toho se testovala nábojnice s uranovým jádrem a puška schopná zamířit na pět kilometrů, přičemž prorazila až padesát milimetrů pancíře. Zde byla použita péřová střela. Nejnovější výdobytky Hitlerovy techniky. Vše nejlepší...

Nejzajímavějším příkladem byl ale vzhled první pyramidové nádrže ztělesněné v kovu. To Hitlera zvláště zajímalo. Tvar nádrže je zploštělý, mírně protáhlý jehlan. Ve skutečnosti takový stroj nemá žádné slabé sektory. A chybí zásobník - malé válečky pokrývají celou spodní plochu stroje. Při výstřelu z jakéhokoli úhlu se granáty odrazí. Fritz provedl testy, střílel ze 105mm děla. Opravdu působivé. Cementované brnění odráží německé dělostřelecké granáty, kromě péřových granátů. První pyramidový tank ještě není zcela dokonalý a váží sedmdesát tun, s čelním pancířem 250 mm a zadním pancířem 200 mm. Bude se samozřejmě dále zlepšovat a vylepšovat.

Ale byl učiněn začátek. A nový vůz už dostal jméno AG - na počest Hitlera. Vůdce byl v každém případě potěšen. Boky tanku a hlavně jeho vršek jsou spolehlivě chráněny, a to i před impozantním sovětským útočným letounem s malými, kumulativními bombami. A z dopadů amerických aut, což už ale není aktuální, jelikož Amerika kapitulovala.

Pyramidový tank byl pojmenován AG-70, podle hmotnosti vozidla. Zbraň je stejných 105 mm, s mírně vyšší rychlostí střelby dvanáct ran za minutu a vyměnitelnou hlavní. Ale to není limit. Takto probíhá vývoj pokročilejšího vysokotlakého děla, ale ne s tak dlouhou hlavní. Je to však vysoký tlak v závěru zbraně , který poskytne střele ještě vyšší počáteční rychlost. A zvýší dostřel, přesnost a průbojnost střelby.

Nová vysokotlaká pistole ale ještě není hotová. Zatím to však není relevantní. SSSR má stále hlavní tank T-34-85, kterým německá děla pronikají jako horká jehla přes pijavku. Rodina Isovů není široce známá, kromě zastaralého IS-2 je tank IS-3 příliš drahý a pracný na výrobu. Ale IS-4 se ještě nedostal do výroby.

Němci si zatím udržují bezpodmínečnou kvalitativní převahu. A možná i kvantitativní. Mají spoustu tankerů, do čela by mohli postavit i Američany.

Ukázka ME-362 s rychlostí jeden a půl tisíce kilometrů za hodinu a dalších letadel je působivá. Proudové letouny se však samozřejmě s disketami nedají srovnávat ani rychlostí, ani účinností. "Létající talíře" mají mnohem vyšší úroveň. Už zrychlují na osm rychlostí zvuku. A narazí na všechny.

Zajímavé jsou také pušky s infračervenými zaměřovači, granátomety, bazuky a vylepšená modifikace Faustpatrona, schopná zasáhnout celý kilometr, prorazí IS-2 v čele tvarovaným nábojem. Luftfausty , schopné dosáhnout až pěti kilometrů. Nejnovější střela země-vzduch, která reaguje na zvuk.

Víceúčelové vrtulníky diskového tvaru navržené Kurtem Tankem. Je to také praktická zbraň, zejména v boji proti partyzánům a mnoha dalším věcem .

Vrtulník je poněkud zranitelnější vůči palbě z povrchu, ale efektivněji se vznáší ve vzduchu. Jedním z nápadů bylo použití porézního, lehčího a odrazivého brnění.

Fuhrerovi bylo ukázáno toto brnění, které by se v budoucnu mohlo stát masivním a slibným vývojem.

Návrhář vysvětlil:

- Hlavní věcí je zvýšit elasticitu kovu a pak bude vše v dokonalém prostředí. Ach můj Führere, porézní kov je revoluce v brnění!

Hitler, jak se chechtá :

- Jsem velký válečník, lepší než Čingischán! A věřte, že máme příliš málo půdy!

Stále můžete vidět mnoho různých vynálezů, včetně per, která střílejí výbušné kulky, a bomb o velikosti hrášku, ale velmi smrtících . Existuje však čas na podnikání a čas na zábavu.

A Hitler se s radostí oddával své oblíbené zábavě: gladiátorským bojům.

Koloseum bylo postaveno pro milion lidí. Shromáždili se tam vojáci a důstojníci, muži i ženy, kteří přišli na dovolenou. S potěšením sledovali velkolepou podívanou. Mělo dojít k boji? Tak se to stane!

Hitler a jeho družina sledovali bojiště. Po pravé ruce Führera seděl věčný chlapec Friedrich a jeho žena Helga. Pilotka už otěhotněla a snila o tom, že bude mít syna.

Byly tam i další postavy. Zejména Speer, říšský ministr vyzbrojování a munice. Nyní došlo k velké restrukturalizaci světové ekonomiky, aby vyhovovala novým pořádkům. Bylo postaveno poměrně hodně. Ale Fuhrer potřeboval okupaci celého území SSSR. Postavit železniční trať z Archangelska na Čukotku a dále na Aljašku a do centrálních oblastí USA.

Bylo by také hezké mít železniční trať Burley - Moskva-Dillí do Pekingu. Takové jsou rozsáhlé plány Führera.

Hitlerovo rozhodnutí: - Musíme neochvějně dobýt celé Rusko a pak se uvidí!

Mezitím se členové zvěřince baví podívanou. Do arény vběhla dívka pouze v kalhotkách a bílých vlasech. V rukou měla meč. Válečník se uklonil Führerovi a jeho družině. Je velmi estetické, když dívky bojují téměř nahé . A bosé nohy cákají na štěrku s nenapodobitelnou grácií.

Jedna dívka je blondýnka, herold oznámil její jméno Astarata . Druhý je zrzavý, přezdívaný Blesk a se šavlí.

Obě dívky stály proti sobě. Krásky jsou velmi estetické, téměř nahé, jen tenké kalhotky, blondýnka je šarlatová a zrzka bílá.

Hitler se na ně podíval, těžce si povzdechl a poznamenal:

- Jsou velmi krásné. A zničit takovou krásu, řekněme, je to škoda!

Borman s úsměvem navrhl:

- Chcete, aby oba zůstali naživu, můj Führere?

Hitler souhlasně přikývl:

- Živý a nezmrzačený. No , možná se trochu poškrábou! Jsme pro estetiku!

Borman s úsměvem prozíravého obchodníka přikývl:

- Udělejme všechno správně, oh nejlepší !

Fuhrer se spokojeně usmál a začal žvýkat americkou žvýkačku. No, to je zajímavé. Američané mají chuťové buňky a všechno působí tak svěžím a přitažlivým dojmem. Zejména žvýkačky. Ve stejné době měl Fuhrer ve zlatém talíři posázeném diamanty směs ananasu, banánů a pomerančů s čokoládou.

Hitler neměl rád maso, ale miloval čokoládu s citrusovými plody a zmrzlinu.

Miloval také pohled na nahá ženská těla. Obecně se ve Třetí říši natáčelo mnoho filmů s nahotou . Dokonce i teenageři se ve školách učili lekce Erosu.

Slogan zněl: - Mít více dětí. Oficiálně bylo povoleno mít čtyři manželky, zatímco homosexualita byla zakázána. Mladí lidé se učili, že dívky by měly milovat chlapce a chlapci by měli milovat dívky a sex je dobrý! A na sexu na boku není nic špatného a pokud je váš milenec lepší než váš manžel, pak je lepší porodit svého milence.

Dívky v aréně šermovaly velmi půvabně a zručně. Bylo vidět, že děvčata jsou dobře natrénovaná. Pohyby nahých, svalnatých těl jsou velmi rychlé a příjemné na pohled. Na velké obrazovce jsou dívky zobrazeny zblízka a barevně. Publikum je potěšeno.

Fuhrer se dívá na dívky dalekohledem. A šeptá:

- Uhlíky pod bosýma nohama!

Pod holými podrážkami dívek jsou rozházené uhlíky. Jedním z Hitlerových oblíbených mučení bylo smažit podpatky krásným dívkám. Velmi příjemné je i pálení bradavek prsou.

Führer miloval mučení žen a hezkých chlapců. Láska k mučení byla jasně zaznamenána u markýze de Sade. Hitler však neměl rád, když krásné ženy umíraly, a snažil se je mučit umírněně, ne k smrti.

Ale jak nemůžete dívku mučit? Další z fašistických zábav číslo jedna bylo mučení pionýrů. Je to opravdu tak zajímavé. Mučíte chlapce, ale on se brání. Celá soutěž: ať už ji rozdělíte nebo ne. Jinak by pionýr zemřel mučením.

A Führerovi vadilo, že mučení nebylo dostatečně zručné.

Nyní rusovlasá dívka ztratila šavli. A blonďatá bojovnice jedovatě zasyčela:

- Prosit o milost!

Zrzka oslovila publikum:

- Ušetři mě, prosím!

Fuhrer se zasmál a nařídil:

- Dobře, dávám vám palec nahoru! Ale poraženému spalte patu rozžhaveným železem!

Jeden ze sluhů přirazil dívce na holou podrážku horký prut. Bezděčně křičela a křičela, škubala sebou spálenou bosou nohou. Pak s obtížemi vstala a kulhala.

Hitler křičel:

- Vypálit jí druhou patu kvůli symetrii.

Obrovský Maur šťouchl rozžhavenou tyčí k dívčině holé, mírně zdrsněné podrážce. Vykřikla a padla na kolena. Prolezl...

Fuhrer se na to podíval a masožravě si olízl rty.

Pak poplácal rty a řekl:

- Válka, samozřejmě je to nechutné, ale můžete mučit dívky!

Družina masožravě zabručela.

Führer řekl tvrdě:

- A teď je čas zabíjet! Jdeme s mrtvolami!

Chlapci byli zahnáni do arény. Führer je obvykle nešetřil, ale Hitler se rád díval na polonahé chlapce. Nechte je zemřít, takové porodí více žen !

Byl to tucet Číňanů bojujících proti tuctu černochů. Chlapci byli vyzbrojeni jak meči, tak dýkami, zřejmě proto, aby bylo prolito více krve.

Hitler dokonce mlaskl rty a zasyčel:

- Ach moře, moře, moře, moře Orione!

Chlapci se srazili a začali se navzájem sekat a bodat. Chlapci , kterým bylo asi třináct nebo čtrnáct let, se doslova hašteřili a kousali.

Fuhrer neměl rád žlutočerné rasy. A rád viděl vraždy z obou stran. I když , samozřejmě, když Rusové bojují, světlovlasí chlapci jsou mnohem estetičtější . Fuhrer byl bestie a na jednu stranu neznal soucit, ale na druhou měl rád světlovlasé děti. Ale raději je mučil, aniž by je zabil. Snad kromě pionýrů.

Je dokonce škoda, že nyní není válka s Ruskem a partyzánské útoky utichly.

Stalin vydal pokyny, aby se za nepřátelskými liniemi neprováděly sabotáže ani vojenské operace. Partyzáni a podzemní bojovníci byli téměř zmrzlí. Partyzáni byli buď místní nacionalisté, nebo příliš fanatičtí komunisté. Komu Stalin nenařídil, ale těch je málo. Byli tam i lidoví mstitelé, kteří byli proti fašistům i komunistům. Takže ne všichni uznali příměří. A byl dostatek lidského masa.

Může být připraven na zápasy gladiátorů.

Führer snědl trochu zmrzliny a podíval se na tu krvavou podívanou napůl okem, aniž by vsadil.

Když byl poslední chlapec v aréně bodnut do zad, mrtvoly byly rozděleny háky a vlečeny.

Hitler se zasmál a řekl:

- Udělali jsme úklid!

Pak nový boj. Žluté dívky bojovaly proti černým dívkám. Navíc byli válečníci zahnáni do ringu zcela nazí as meči. Začali je tlačit oštěpy a meči.

se chechtal radostí :

- Jsem muž smrti! Přesněji řečeno, superman!

Dívky se navzájem hecovaly a škrábaly pro pobavení nacistického zvěřince. Jedna ze žlutých bojovnic měla odříznutá prsa a krvácela. Jiní padli a byli zvednuti tak, že si pochodně přidržovali u vlasů nebo u ňader Venuše. Někteří lidé to měli ještě horší. Krutí lidé, krutá morálka.

A Führer se na to díval s velkou chamtivostí.

Když kat zapálí ženě ochlupení na ohanbí, je to velmi bolestivé a sadistické muže to vzrušuje. Hitler rád vystavoval ženy hroznému mučení. A zde také zemřeli v agónii.

Fuhrer zpíval s potěšením:

- Koruny bývalých králů jsou z rozhodnutí davu v rukou jejich katů! A nevyhazujte pramice!

A zvíře, které si o sobě představovalo nadčlověka a dokonce Boha, se smálo jako násilnický šílenec.

Obecně je těžké uvěřit, jak se muž podprůměrného vzrůstu, který nemá ani úplné středoškolské vzdělání, dokázal prosadit. Staňte se největším dobyvatelem planety Země. A co se stalo s vesmírem, že Fuhrer jakoby dokonce vyletěl z řetězu. A objevilo se nesmírně šťastné monstrum.

Hitler se napil pomerančového džusu a zasyčel:

- Zákon džungle!

Dívky zemřely, a tak byli chlapci zahnáni na jejich místo. A žlutá, černá a bílá. Byli také nuceni bojovat mezi sebou, ale bez jakéhokoli systému: kdo ví co . Říká se, bojuj a nic rozumného se ti nestane.

Začal doslova šílený boj. A množství mrtvol, zabitých válečníků. Chlapci umírají, padají, přicházejí o ruce a nohy.

Mrtvoly sotva stihnou vytáhnout z arény. A krve je stále více.

Fuhrer řve z plných plic:

-Ať po zemi proudí řeky krve! Nechte je sténat bolestí - všude jsou ohně!

Ano, a takové monstrum je nejvlivnější a nejstrašnější politik na světě. Je pravda, že ještě není jedinou hlavou státu, ale je nejúžasnější a nejstrašnější.

Je těžké si představit takovou směs geniality a šílenství, když politik je zároveň monstrum, klaun a císař poloviny světa!

Hitler sledoval, jak ženy padají krvácející, a zamumlal si pod vousy:

- Jsem kanibal! Jsem kanibal!

Speer poznamenal s jistou dávkou opovržení v hlase:

- Německo je země s největší kulturou a fenomenálními technologickými úspěchy, můj führere.

Hitler se zasmál a poznamenal:

- Líbila se mi pyramidová nádrž. Je to prostě příliš těžké!

Speer slavnostně slíbil:

- Bude lepší, můj Führere! Všechno se zlepší, včetně techniky!

Fuhrer se zasmál a poznamenal:

- Kde jsme začali? Pamatuješ si? Jaké tanky umožnily dobýt Evropu za měsíc a půl? T-3 a T-4, bezmocné proti Matildám a francouzským mastodontům. "Netvor mu udeřil pěstmi do boků a narovnal se jako kolos a bublal." - Jak malí jsme začali! A jak se nyní naše tanky vyvíjely! Žádná jiná historie světa to nikdy neznala! Začít se stovkou tisíc vojáků a vládnout většině světa!

Speer, tentokrát bez výsměchu , řekl hladce:

- A nikdo od počátku světa neviděl takovou hostinu!

Hitler vzal do ruky zlatou vidličku a propíchl s ní kousek ananasu. Zhltal jsem to pro svou drahou duši. Pak vidličkou dloubl do sklenice s černým kaviárem. Není to nejlepší nápad. Když se Fuhrer snažil jíst, namazal se do rybích vajec. Pravda, dvě dívky v bikinách stály na stráži a hlavnímu fašistovi okamžitě utřely sako.

Hitler zamumlal:

- Kaviár, to je jídlo bohů!

Služebnice odpověděly jednohlasně:

- Ty jsi Bůh bohů!

Führer mlaskl rty a poznamenal:

- Mezi mnou a Všemohoucím Bohem je jen jeden rozdíl!

Dívky se jednohlasně zeptaly:

- Který, oh nejlepší?

Vůdce vstal a řekl:

- Bůh je milosrdný, ale já ne!

Dívky nesouhlasily a namítaly:

- Jsi jen studna laskavosti!

Vůdce v odpověď zavrčel:

- Nejsem studna, ale oceán! A zuřící tornádo s jehňaty!

A jak tento kus jehněčího chrochtá. Nebo možná řízek...

A v aréně stále prolévá krev. Místo dívek bojují a umírají chlapci. Lámou si kosti a cákají krví.

Hitler vzpomíná, jak byl sám bit v tělocvičně. Ponižovali mě a dokonce mi sundávali kalhoty a šlehali mi do zadku kopřivami. Jak je to ponižující. Fuhrer si vzpomněl na své provinilce a přísahal, že se jim pomstí. A svou přísahu dodržel. I kdyby to trvalo mnoho let. Fuhrerovi bývalí spolužáci byli mučeni ve sklepích SS. A pak byli posláni do táborů smrti, aby pomalu umírali.

Hitler se krutě vypořádal se všemi svými nepřáteli. Jak skutečných, tak imaginárních. Nyní je Führer již blízko svému konečnému cíli: ovládnutí světa.

Jedním ze vzrušujících problémů je otázka náboženství. Hitler se přiklání k názoru, že takovou novou vírou by mohl být monoteismus v árijském obalu.

Pohanské stavby nejsou vhodné pro tak vysoce rozvinutou říši, jakou je Třetí říše. Potřebujeme monoteismus, ale v jaké podobě. Zpočátku byl Fuhrer nakloněn přiblížit se islámu. Stejně jako neexistuje Bůh kromě Všemohoucího a Adolf Hitler je Jeho prorok.

Ale pak byl Fuhrer uchvácen myšlenkou stát se členem samotné Trojice, jako vtělený Bůh? Stejně jako Hitler, je to jako Všemohoucí Bůh Syn. Nebo dokonce Bůh Otec? Fuhrer měl mnoho nápadů. A tak je to možné a tak. Nebo dokonce vytvořit ne Trojici, ale jakýsi dualismus?

Nápady se samozřejmě mohou lišit. Vnější podoba nového náboženství s hákovým křížem místo křížů byla schválena. Kopule nových kostelů budou kulaté a pozlacené. Samozřejmě s novým ikonostasem vůdců Třetí říše a válečných hrdinů. To znamená, že všichni bývalí svatí jsou zrušeni. Zůstaly ale například svíčky a osazení ikon do zlaceného rámu. Všichni kněží se oblékají do vojenské uniformy s nárameníky. Ženy slouží v chrámech. Existuje dokonce chrámová prostituce. To už má blíž k pohanství.

Kromě svíček se zapalují i pochodně. V samotném kostele je hodně červené a červené jsou i oltáře. Používají se i lustry ve tvaru hákových křížů. Zvláštní je i hudba. Nechybí ani varhany a modernější nástroje. Zejména Hitler miloval hard rock s jeho rytmem. Když se vše rozběhne a zní metal.

Služba tedy může být jiná. Klid , za zvuků varhan nebo ohlušující.

Vůdce si vzpomněl, že dnes Krautovi předvedli také nový plynový odpalovač. Něco docela silného, na pásovém vozidle. Dokáže vypálit padesát hektarů lesa najednou.

Hitler si představoval, jak nahé, popálené dívky utíkají a oheň pálí jejich holé chodidla. Je to tak cool a sexy.

V Rusku narazili Němci snad na nejzarputilejší odpor. A Führer rád mučil ruskou ženu.

Hitler pískal a křičel:

- No, bojujte energičtěji. Zastřelte chlapce pochodněmi.

Führer si vzpomněl na dětskou zábavu. Stejně jako ony si vesnické děti hrály na válku a zajaly pár chlapců. No, začali mučit. Navíc ne pro zábavu , ale skutečně. Mezi prsty vložili listy novin a zapálili je. Jak ten blonďatý vesnický kluk křičel a zoufale se snažil přetrhnout provazy, kterými byl přivázán ke stolu.

Ano, bylo to mučení. Vonělo to slaně , jako když opékají jehně na jehle. To dokonce rozesmálo Hitlera. A šlehal větvičkou do chlapcových nohou s puchýři.

Fuhrer je monstrum. Skutečný nelidský bastard . A pak zapálili mezi prsty druhého chlapce. Milý chlapec

mučen. Hitler tak poprvé objevil potěšení z mučení. Pro něj se to stalo jakousi druhou zábavou. A nahradil sex

se ženami. Fuhrer se samozřejmě rozzlobil. Zjevně , abyste se stali supermanem, musíte se nakonec stát kostničem.

Ne, ta epizoda s mučením chlapců nezůstala pro Fuhrera nepotrestána . Vytrhli ho ... Naštěstí to nemělo žádné vážné následky, chlapci dostali jen malé puchýře. Ale očividně trpěli strachem po zbytek svého života.

Fuhrer měl příležitost, i když opatrně, mučit vězně během první světové války. Kariéru tedy neudělal, ale získal potřebné zkušenosti. Čtyři řády a jen hodnost desátníka a sám Adolf Hitler málem oslepl ( bohužel pro mnoho milionů lidí jen tak tak!), takže vzpomínky neměl moc růžové.

V létě 1918, kdy do Paříže zbývalo pouhých čtyřicet mil a předtím Rusko zachvátilo bolševické povstání, a Rumunsko kapitulovalo. Bylo to letos v létě, kdy se myslelo, že válka skončí vítězstvím Německa. A pak se Hitler dostal pod plynový útok. Jak to bolí jak fyzicky, tak psychicky.

Možná proto se Fuhrer pevně držel pravidla nepoužívat chemické zbraně. Průběh války byl celkově pro Wehrmacht příznivý a technika se neustále zlepšovala a bylo možné se obejít bez silných prostředků.

Jedinými lidmi, pro které Fuhrer udělal výjimku, byli Židé. Byli také otráveni plynem. Pravda, nedávno byli židovští vědci nuceni pracovat ve věznicích a jiní na stavbách a v továrnách. Nyní manželé Krautovi zahájili velkolepé stavební projekty po celém světě.

Hitler vyskočil jako sekana na pánvi a zařval:

- A teď lvi!

Několik hladových zvířat bylo spuštěno do hangáru. Napadli chlapce a začali je mučit. Chlapci se zoufale bránili meči a kopími.

Fuhrer zasyčel:

- Pojďme! Smažte je!

A pojďme šíleně skákat. A chlapci různých národností, ale téměř nazí, měli pod bosýma nohama nasypané uhlíky. Byli rozprášeni pomocí speciálních náhubků tak, že mladí gladiátoři byli upáleni. A sténání a pachy spáleného masa byly stále četnější.

Hitler vyskočil a zařval:

- Spálit, rozdrtit, mučit! Nejsem dědeček Mazai !

Fuhrer sice ještě není dědečkem, ale má mnoho dětí získaných umělým oplodněním , už několik stovek. Jsou drženi v tuctu tajných táborů. V děloze se vytvořil celý harém nosičů Hitlerova spermatu. A tím samozřejmě vzniká problém s určením jediného dědice.

Sám Hitler věří, že nástupcem by měl být muž, ale nejlepší z nejlepších určí soutěž.

Myšlenka na smrt tyrana znepokojuje. Pravda, zdá se, že Fuhrer je stále zdravý a cítí se skvěle. Kromě vegetariánské stravy Hitler každý den plave v moři a cvičí ve cvičebních pomůckách. Fuhrer se bojí zemřít. Navíc, zatímco dědicové nevyrostli a v dohledu nejsou žádní spolehliví nástupci. Hermann Goering se do role Führera zjevně nehodí: měřítko jeho osobnosti není stejné, i když není takový blázen. Ale Göring byl také závislý na drogách a nemohl být Fuhrer s takovou závislostí.

Goebbels je energický, opravdu silný propagandista, docela inteligentní a fanaticky loajální k Fuhrerovi. Je však malý, chromý a vykouří dokonce krabičku cigaret denně. I když je samozřejmě lepší než Goering. Možná by měl být jmenován nástupcem?

Himmler ... Možná opravdu druhý člověk ve státě a šéf tajné policie. I přes svůj inteligentní vzhled je to nelítostný kat. Ne sadista, ale chladnokrevník. Udělal mnoho pro rozvoj vědy ve Třetí říši. Jeden z úspěchů: zombie vojáci. Bojovníci, kteří nemají strach, submisivní, mají rádi loutky, kteří necítí bolest, ale jsou hloupí. Fuhrer však pochopil , že je nebezpečné oficiálně prohlásit Himmlera za svého nástupce. Ne nadarmo Hitler odstranil své osobní stráže ze systému SS, stejně jako Abwehr.

Himmler by mohl být diktátor s větším ospravedlněním než ostatní. Vůdce však pochopil, že jde o vůdce bez charismatu, kterého se budou obávat, ale ne milovat. I když, pokud bude propaganda fungovat, pak část citlivé populace bude kata milovat!

No, Bormann je obecně spíš životní šestka a intrikán než vládce. A taky zločinec. Jako sekretář je užitečný, ale jako hlava celosvětového impéria?

Speer? Tento člen nacistického týmu je nejtalentovanější a nejschopnější. Jeho zásluhy ve výrobě zbraní a dodávkách vysoce kvalitního vybavení armádě jsou velmi velké. Speer je stále relativně mladý, vzdělaný a působivý. Má jak tvrdost, tak pružnost. Ale Führer si dával pozor na osobní loajalitu. Speer je příliš chytrý na to, aby přenesl moc na jedno z Fuhrerových dětí, a sám by se mohl stát diktátorem.

Mainstein a Rommel? Dva z nejlepších velitelů Třetí říše. Jsou samozřejmě svým způsobem chytří, ale dělat z martinetů vládce ? A je bezpečné předat moc profesionálním vojákům? Takhle by se mohla rozpadnout nacistická strana.

Existuje pouze jeden závěr: Fuhrer musí žít velmi dlouho, dokud děti nevyrostou, az nich bude vybrán jediný , jedinečný a schopný. Pak bude založena dynastie.

Skutečnost, že Fuhrer odchoval tolik potomků pomocí umělého oplodnění, je špatná. Může mezi nimi vypuknout vážný boj o moc. A to může roztrhat impérium. Hitler pokrčil rameny. V táboře má Stalinova syna Jakova. Byl zajat a pod dozorem poslán na klidné místo. Poté, když došlo k prvnímu příměří, Fuhrer nabídl výměnu Stalinova syna za několik důstojníků SS, ale byl odmítnut.

Poté byli důstojníci stejně vráceni, ale Jakov zůstal v zajetí. Bylo s ním dobře zacházeno. Jedna z mladých a hezkých strážkyň si navíc začala románek a otěhotněla. Vůdce, který osobně choval určité sympatie ke Stalinovi, dovolil Jakovovi, aby se oženil a žil v samostatném domě, ale pod ochranou SS.

Takže mají Stalinova nejstaršího syna na mušce. Vůdce dokonce uvažoval o jmenování svého potomka Josepha guvernérem v Rusku po jeho konečném dobytí. Tato myšlenka se zdála logická .

V aréně začali lvi, kteří utrpěli mnoho seknutí chlapeckými meči a kopími, zpomalovat.

A kluci je bodali a sekali. Bylo propuštěno příliš mnoho chlapců. Bormann viděl, že Führer není s tímto pokračováním bitvy příliš spokojený, a nařídil, aby byly krokodýly spuštěny dolů.

Zubatí tvorové vstoupili do bitvy a otevřeli své obrovské čelisti. A ti se na kluky vrhli a doslova je žvýkali. Polykání jako jelen.

Kluci ječeli a kroutili se. Čelisti jim stiskly končetiny a zlomily kosti. Šarlatová, čerstvá krev cákala. A uhlíky hořely chlapcům na holých patách. Ubohé děti, odsouzené k smrti.

Fuhrer vypil sklenici čokoládového koktejlu s kapkami lidské krve a řekl:

- Kéž je má vláda věčná!

Maxim Ogarev měl ještě své třetí sny, když se na jejich dům ozvalo hlasité zaklepání. Okamžitě se probudil a začal se oblékat. Hrubý německý hlas křičel lámanou ruštinou.

- Vstávej, ty podřadné dobytku! - A silná rána kulometem na dveře.

Matka spěchala otevřít. Do chatrče vtrhlo pět esesáků se samopaly a rozzuřenými psy.

- Tady žije pionýr Maxim. - Zavyl vysoký fašista s ramenními popruhy hlavního poručíka.

- Ano, tady je, ale není ničím vinen. " začala matka hlasit.

- Na to přijdeme později, ale zatím, štěně, nasedni do auta.

Aniž by mu umožnili se pořádně obléct, chytili ho pod pažemi a odvlekli do náklaďáku zakrytého plachtou. Už tam sedělo několik chlapců a dívek, většinou pionýrů z jejich školy. Děti byly polonahé a třásly se, chlapci se však snažili jednat odvážně.

- S největší pravděpodobností nás odvezou do tábora nebo abychom darovali krev, to je v pořádku. " řekl jeho spolužák Igor.

- Daruj krev, minule ze mě vypumpovali tolik, že jsem týden nemohl vstát.

- Já taky, ale pořád lepší než smrt.

"Několik našich vrstevníků poté zemřelo." Maxim si těžce povzdechl.

Nacisté obešli několik dalších domů, a když sesbírali patnáct pionýrů: deset chlapců a pět dívek, odvedli je neznámým směrem. Motocyklisté jezdili vepředu i vzadu a na samém ocasu se táhl klínový podpatek.

- Ne, nezdá se, že by nás brali otestovat šťávy života, je tu příliš mnoho doprovodu a nemocnice je na druhé straně. " začal Maxim.

zmiji mohli partyzáni zničit . " odpověděl Igor. " Slyšel jsem, že když byl naposledy vyhozen do povětří vlak s palivem, jak Němci poté zuřili."

- Vypálili sousední vesnici, zastřelili a pověsili více než tři sta lidí. Horší než zvířata.

- To je v pořádku, moji rodiče poslouchají rádio v podzemí. Naši lidé postupují u Moskvy, brzy budou mít fašisté potíže.

- Jestli zůstaneme naživu, půjdeme k partyzánům, mohl bych být zvěd.

- A můžu obvazovat rány. - vložila se do toho dívka. - Byli jsme školeni v kurzech.

řekl Maxim s dechem.

Věřím, že se celý svět probudí

Bude konec fašismu

Slunce bude jasně svítit

Cesta osvětlující komunismus!

- Brzy budeme volní. Maxim zvedl ruku v pionýrském pozdravu. - Ať žije strana a Stalin!

Děti se připojily jednomyslně.

- Ať žije Lenin, ať žije Stalin!

Náklaďák zastavil a objevil se rozzlobený obličej esesmana.

- Ruština laskavější prasata. Nedělejte žádný hluk! - A vystřelil do vzduchu.

Při pohledu na jeho oči planoucí hněvem chlapi zmlkli. Pak jsme jeli v tichosti, potmě a za plachtou nebylo nic vidět. Konečně auto konečně zastavilo a bylo slyšet křik.

- Laskavější na cestě ven!

Děti sestoupily a ocitly se na nádvoří poměrně velkého luxusního sídla. Přivedli je na chodbu a nařídili jim, aby se svlékli.

-Jste příliš špinaví průkopníci! Musíte být vyleštěni. Žena s Hauptmannovými ramenními popruhy vykřikla .

Chlapci a dívky byli odvedeni do sprch a nechali je s ručníky a mýdlem.

- Musíte být čistá jako sklo, prasátka.

Přestože kluci nevěděli, proč je to nutné, spokojeně se umyli teplou vodou ze sprchy. Pravda, dívky se styděly a vběhly do samostatné vany. Když se chlapci pokusili nakouknout, začali ječet a házet umyvadlo naplněné vodou.

- Dobře, to stačí! Maxim křičel: "Jste už dospělí a není třeba, abyste takhle dováděli."

U východu na děti čekalo další překvapení: jejich předchozí oblečení zmizelo a na židlích ležela hladce vyžehlená pionýrská letní uniforma se zářivými kravatami.

- Páni, to vypadá na představení. Maxim byl překvapen.

-Možná chtějí Němci vidět, jak přijímáme ohňostroje? " navrhl jeden z chlapců.

- Je to nepravděpodobné, ale uvidíme. Neztrácejme čest pro vlajku.

Před nimi se objevil fašistický důstojník.

- Kinder Pioneer , kdo z vás ví, jak tlouct na buben?

-Já! - Igor udělal krok k jednání.

- Vezměte si nástroj. - Velký esesácký lem je stále nový buben, jasně vyžádaný od pionýrů.

- Když vyjdete na ulici, zbijete mě. "Pak fašista přišel s trikem. - Milujete svou vlast a lidi?

- Ano, a jsme připraveni za ni položit život! - štěkali statečně pionýři .

- A budete mít takovou příležitost. Nyní na cestě ven.

- Jak? Maxim byl překvapen. - Jsme téměř nazí a bosí.

- A protože jste divoši, jděte, nebo vás na místě zabijeme.

Tucet esesáků zvedl samopaly, bylo jasné, že nacisté nežertovali.

- Jdeme, chlapi, pionýři se sněhu nebojí. " Řekl Maxim, který byl velitelem třídy.

Děti zamířily k východu, a když se štípající sníh dotkl jejich bosých nohou, dívky ječely. Chlapci šli tiše a mechanicky se snažili udržet nohy v jedné linii. Přestože prosincová závěj kousla Maxima do paty, chlapec se usmál a snažil se dát najevo, že se baví. Často se otužoval běháním naboso ve sněhu, takže se tolik nebál.

Ale pro ty, kteří to nezkusili, to bylo hrozné, mráz štípal. Kluci mimovolně zvýšili tempo, zvláště když Němci křičeli - schnel , schnel !

Když je starší fašista v uniformě SS Standartenführera dovedl na lichotivý okraj, promluvil přes tlumočníka.

- Takže, pionýři, vězte, že na vás začne velký hon. Dáme vám dvacetiminutový náskok. Komu se podaří ukrýt, bude žít, ale zbytek čeká bolestivá smrt.

Esesáci stojící v kordonu se začali smát.

- Utíkej!

Děti ztuhly a nehýbaly se. Poté nacisté stříleli z kulometů. Chlapci a dívky se rozběhli, jak nejrychleji mohli. Viděli jste holé podpatky, zrudlé zimou, probleskující.

- Rychleji, naše spása je v rychlosti.

Dívky však postupně zaostávaly a do čela se dostal Maxim s Igorem jako aktivní sportovci i mimo město hrát fotbalové zápasy. Mráz byl prvotřídní vzpruha, v kraťasech se běhalo snadno a pohodlně, ale zima vás chytla jako kleště. Navíc závěj ještě není hluboká, což také usnadňuje běh.

- Neutíkej jako stádo ovcí. " zakřičel Maxim z plných plic. - Utečme do stran, je těžší nás chytit !

- Šetři dech. " dodal Igor. - Nedávejte do toho všechno, svůj plný limit, vzdálenost bude dlouhá.

Děti se nerozešly hned, právě začalo svítat a byla ještě docela tma a hrůza.

Běh Maxima zahřál a cítil se mnohem energičtější. Ale pro dívky, které nebyly na tak drsné otužování zvyklé, to bylo bolestivé, zdálo se, jako by jim nohy pálily ohněm.

Některé dívky se zastaví a zkoušejí si neobratně otřít nohy sněhem, ale moc jim to nepomáhá.

Zezadu je slyšet bezohledný štěkot psů - hon začal. Zabijáci psi speciálně vycvičení k tomu, aby je lidé předběhli. Z posledních sil děvčata a chlapci zrychlují. Zde první dravá tlama pastýře dohoní svou oběť: tesáky se zavírají na noze. Dívka spadne a pes vyskočí nahoru a prokousne ji ruku.

Natasha, jak se nešťastné ženě, která spadla do tesáků nestvůry, říkalo, sebou cuká a křičí. Zlý pes ji táhne, stále ji trápí, když jde, ale nijak nespěchal, aby jí zaryl tesáky do krku. Několik urozených Krautů jezdí na koních, včetně generála SS Stoffena . Skloní se z koně a zabodne dívce do břicha bajonet a pak zvedne její vršek. Zní německá řeč.

- Udělám takovou kotletu z ruských prasat, spolkneš jazyk.

- Pokud chcete, připravíme vám z této mršiny kebab - budete si olizovat prsty. - Generálův kuchař "žertuje".

Nakonec se dívka uklidní a vysoce postavený sadista hledá další oběť.

Dalším objektem mučení je chlapec, poté, co mu pes ukousl nohu, byl chlapec zaháknut za žebra a tažen sněhem. Jiní Němci bičovali oběť nohama a vesele se při tom smáli.

Jednoduše pověsili jiného chlapce za žebra, odtáhli ho na větev, pak s ním švihli a bili pažbami pušek. Chlapec požádal, aby ho ukončil, a jedna obratná rána vyřadila jeho vědomí.

Další dívka byla také oběšena, spálena ohněm, její šaty a dlouhé vlasy byly spáleny. Oksana se proměnila v živoucí pochodeň a umírala na monstrózní bolestivý šok.

Dalšího blonďatého a modrookého chlapce psi téměř nezranili, zvedli ho a ruce měl svázané za zády. Potom generál promluvil rusky.

- Chudinko, jak se ti zdají studené nohy, teď je zahřejeme. "Esesák k němu přinesl pochodeň, plamen dravě olizoval červenou patu dítěte. Chlapec řval, dokud plameny nevystoupily výš a on ztratil vědomí.

- Nelíbí se mi, když se vypnou, oběti se musí třást a škubat sebou. Ten příští, doufám, bude silnější.

Další dívka, která skončila v pekle, byla nacisty zaživa skalpována a poté zapálena. Dalo by se říci, že se nad dalším chlapcem Rostislavem slitovali tak, že ho jednoduše pověsili, ačkoli ho škrtili velmi pomalu. Další chlapec byl rozřezán na kusy dýkami, stažen z kůže a posypán solí. Dá se dlouho popisovat, co tito barbaři, navenek civilizovaní, ale ve skutečnosti strašliví divoši, dělali. O zvěrstvech nacistů bylo napsáno mnoho knih a natočeno velké množství filmů, ale to, co nacisté ve skutečnosti udělali, je mimo moji nespoutanou představivost. Generál, Kaltenbrunnerův nejbližší spojenec , olizoval krev z dýky, patologicky nenáviděl Slovany, zvláště děti.

- Je nutné zcela vyhubit slovanský kmen, nepotřebujeme tak vzpurné otroky! - Zvíře v uniformě zaječelo. - Dnes vypálím další vesnici a pár kostelů.

Zatímco generál nastupoval , Maxim a Igor se dokázali znatelně odtrhnout. Byli jediní, kteří přežili sadistický mlýnek na maso. Zdálo se, že hrozba visící nad chlapci pominula, když je předběhl obrovský pastevecký pes, který se řítil po stezce.

-Utíkej Maxim, já ji zadržím! " vykřikl Igor.

- Neopustím tě. - Maxim utrhl těžkou větev a vrhl se na pastýře.

Pes očividně takovou drzost nečekal a ustoupil. Rána ji zasáhla přímo do obličeje .

Pes zaječel a hnal se vpřed, byl velmi velký, monstrum, vykrmené na mrtvoly. Když se vrhl na Igora, zabořil tesáky do chlapcova žaludku. Chlapec vykřikl a upadl, vypadla mu vnitřnosti a hustě vytryskla krev. Pak Maxim v zoufalství posvítil netvorovi klackem do oka.

Rána mu vyrazila oko, šok bolesti ho donutil uvolnit zuby a pastevecký pes začal s kňučením utíkat. Maxim hodil hůl, znovu ho praštil do zad a pes nabral rychlost.

- Jděte ke svým okupantům, rozkousejte jejich boty. - Chlapec zvedl svého přítele.

- Igore, jsi naživu?

Smrtelně zraněný chlapec stěží otevřel víčka.

- Oh, to jsi ty, Maxime. Nechte mě, už nejsem nájemník . "Igor slabým hlasem zavrčel, krev mu tekla z plic."

- Ne! Neopustím tě, ale přivedu tě k partyzánům. Tam vás postaví na nohy.

- Radši mě ukonči, moc mě to bolí. - Igor zakašlal, z krku mu vytryskla krev.

- Ne, soudruhu a bratře, já vás ponesu.

Maxim si nějakým způsobem obvázal ránu košilí a přehodil svého bezvědomého druha přes rameno a putoval po silnici. Pro dvanáctiletého chlapce nebylo snadné nést svého vrstevníka, který sice za okupace vyhubl, ale byl stále silný a šlachovitý.

Šel tedy, už se rozednilo, ale zimní slunce ho prakticky nezahřálo. Maxim zrychlil krok, protože nacisté se mohli každou chvíli objevit. Obnažený trup mu foukal studený vítr, kůži měl pokrytou pupínky.

Všude kolem stály stromy hustě zahalené mrazem a sněhem, sněhová závěj pod nohama byla pichlavá a jako skořápka pokrytá ledovou krustou. Už mu nebyla taková zima, jak se namáhal a vláčel těžký náklad. Jeho kamarád zmlkl a už se nehýbal, ztratil vědomí a možná to i vzdal , ale Maxim pokračoval v tažení. Vyšel tedy do bažiny a začal padat po kolena do špinavé vody. S velkými obtížemi natáhl ztuhlé nohy, poškrábané ostrým tříštícím se ledem, a pokračoval v putování.

Chlapec se vyděsil, jakmile ses na chvíli zastavil, byl jsi vtažen do neúprosné propasti. Maxim skákal nahoru a dolů, sluneční paprsky byly povzbuzující. Prosincové počasí je však vrtošivé, nahrnuly se mraky, začal sílit mráz a začal padat řídký sníh. Chlapec se dusil napětím, ale Igora pevně držel.

- Raději zemřu, ale neopustím tě.

Přeletěl nad ním havran, téměř se ho dotkl křídlem, pak několik dalších tvorů, které Maxim zahnal zoufalým výkřikem. Nakonec, po zdánlivě nekonečné době, bažina skončila, bylo snazší chodit, ale mráz příliš potrápil mokré nohy dítěte. Chlapec , aby se rozveselil, zazpíval revoluční píseň.

Nad námi se vznášejí nepřátelské víry

Pochod, pochod vpřed, pracující lidé!

Odvážně vstoupíme do bitvy s nepřáteli

Pochod, pochod vpřed, pracující lidé!

To mi kupodivu dodalo sílu. Chlapec se sklonil, nabral hrst sněhu, vložil si ho do úst, čímž si navlhčil sucho v krku. Cítil se lépe, ale jakmile přestal, začal pociťovat mrazení. Chvilková úleva způsobila další utrpení. K tomu všemu začal trpět hlady. Za Němců jedli velmi málo a v mrazu spálili hodně kalorií. Najednou se Igor probral, pohnul se a zamumlal:

- Napít se!

- Nemůžeš, máš podřezaný žaludek. Když dorazíme do vesnice, myslím, že tato místa poznávám, není to daleko, pomohou vám.

Igor v odpověď nezřetelně zamumlal a pak znovu ztratil vědomí.

- Tím lépe, můj přítel tímto způsobem méně trpí.

Rameno bolelo a lehlo si, chlapec opatrně posunul svého druha. Byl už hodně unavený, ale když žil bez otce, byl odmala zvyklý na tvrdou práci a sport tomu jen pomáhal. Konečně ucítil čerstvé pálení, kouř ho příjemně lechtal v nose a dokonce cítil i smaženici.

- No , řekl jsem, spása je blízko.

Inspirovaný chlapec zrychlil krok. Dokonce se mu lépe dýchalo, když ušel několik set metrů, přišel na kraj lesa. Najednou se před ním otevřel hrozný obraz: spálené chatrče, ohořelá prkna a popel. Chlapec se třásl strachem a přiblížil se, byly vidět spálené mrtvoly, většinou děti a ženy. Chlapec přistoupil k popelu a bosýma nohama na něj stoupl. Ještě neměl čas vychladnout a Maxim se cítil potěšen. Pak šel bos po horkém povrchu, nohy, modré od chladu, zčervenaly a v žilách mu proudila krev. I když stál bos na uhlí, zpočátku ho to nebolelo, až když se postavil, ucítil popáleninu a se sténáním z nich spěšně seskočil;

- Zatracení fašisté. Zabili jste naše ženy a děti, ale přesto vás zabijeme psy a naši vojáci budou pochodovat ve vítězné formaci Berlínem. Přihlásím se jako dobrovolník do armády a osobně vrazím Hitlerovi pěstí do obličeje a pak bude Führer oběšen. Chlapec znovu stoupl na sníh, puchýře se uklidnily.

Najednou uslyšel někoho slabě plakat. Chlapec se rozhlédl a všiml si mírného pohybu.

Maxim se přiblížil a ležela tam ležela mrtvola roztrhané, polonahé ženy, prošpikovaná kulometnou palbou. Nedaleko se lopotilo dítě, nevypadalo víc než rok, byla to holčička zabalená do zavinovaček a pokrytá sněhem. Její horký dech rozpouštěl sněhové vločky, zatímco dítě vydávalo teplo, zřetelně mrzlo.

Maxim se sklonil, plenky byly roztrhané a mokré, nehřály ho. Chlapec sám už byl napůl nahý;

- Alespoň něco musí přežít.

Když dívku zvedl, energicky jí třel končetiny a zahříval ji dechem. Pak začal zkoumat smutnou realitu, která ho obklopovala. Němci vypálili téměř všechny domy a nahnali lidi do stodoly. Ti, kteří se pokusili utéct, byli na místě zastřeleni a jejich mrtvoly okradeny. A přesto měl štěstí. Jedna ze zavražděných žen si nechala teplý šátek, plstěné boty a bundu. Maxim nahlas požádal zesnulého o odpuštění, sundal jí šátek a zabalil dívku. Pak Igorovi nasadil plstěné boty na ztuhlé nohy, přestože si je čas od času mnul. Nenechal si nic pro sebe, a tak napůl nahý a bosý, s nyní dvojnásobným břemenem, bloudil zimou, nejbližší vesnice byla patnáct kilometrů daleko a stále ho bylo třeba najít. A toto dítě dokázalo čin srovnatelný s činy Alexandra Velikého, pokud porovnáte úsilí vynaložené na to.

Přechod byl děsivý, začala sněhová vánice, na nahé, a dokonce mokré tělo zavál pekelný chlad. Kůže se zbarvila do modrofialova, prsty se neohýbaly, z vlasů visely rampouchy. Maxim pochopil, že když zastaví, spadne a za pár minut se promění v led. Jeho síla byla stále méně a méně, ale pochopení, že na jeho úsilí závisí nejen jeho vlastní život, ale také existence jeho druha, stejně jako tato malá pohyblivá hrouda, ho inspirovalo a změnilo dítě v titána.

. KAPITOLA Č. 11.

Od konce lovu uplynuly asi čtyři hodiny. Nacisté, kteří zahnali další dva kance a tři lišky, hodovali, nalévali do jejich chtivých hrdel drahá francouzská vína a koňaky a míchali to s odpornou pálenkou. Generál byl potěšen, lov se vydařil, ale zatajili mu, že se dvěma chlapcům podařilo uprchnout. SS Gruppenführer Stoffen však maso hltal po velkých kusech, jako divoch mu na osobní žádost připravili pečínku ze zavražděného chlapce a dívky.

"Už dlouho jsem chtěl vyzkoušet lidské maso, ale děti byly dobré, nebyly tlusté."

Dva opilí plukovníci podpořili impuls svého šéfa; "svačina" se hodí k "Bordeaux" a vodce.

- Myslím, že holkám pořád chutnají lépe, jejich maso je mnohem křehčí. - Řekl fašistický důstojník a mlaskl rty.

- Dívky jsou tlustší, chlapci masitější. - odpověděl další "plukovník lidožroutů" Klein. - Preferuji kluky.

- Ano, vypadáš modrý. - Náhle se generál rozzuřil. - Je čas poslat vás na rasové oddělení. Teď zavolám Himlerovi .

- Není třeba! - křičel Clay. Alkoholem prosycená mysl hledala cestu ven. - Tady je! - ukázal prstem na kolegu. - Více než já.

- Proč se ptáš? - Generál vylíhl zenki.

- A skryl, že ti dva kluci utekli.

- Co?! "Generál udeřil do černého, drahého santalového stolu tak silně, že vyletělo několik lahví.

- Podvedl jsi nás! Podváděl jsi! No, podívej, kozo, budeš mít soud.

- Promiňte, Vaše Excelence, půl hodiny a budou chyceni.

- A přivedli sem živého nebo mrtvého! Podívejte, plukovníku , stahuji z vás kůži zaživa!

Statečný válečník vyběhl zpoza stolu a začal spěšně shromažďovat tým. Ještě měl šanci nabrat stopu pomocí psů.

Nacisté spěchali s plněním rozkazů svých nadřízených, mohli se dostat do problémů, nejhorší trest pro obézní esesáky byl poslán na frontu. Jedna věc je vysmívat se bezbranné populaci a druhá věc je ocitnout se uprostřed války.

Navzdory větru a slabé vánici ještě nebyly stopy úplně zajeté. Ovčáčtí psi se vydali po stopě a za nimi se vrhla jednotka SS na koních.

Tou dobou už byl Maxim úplně vyčerpaný, měl zamotané nohy a bloudil, už nerozeznával cestu, oči zakalené únavou. Pravda, vánice ustoupila, ale tím se to ještě zhoršilo a zezadu jsme slyšeli dusivý štěkot psů.

-Nacisté si pro mě jdou! - zašeptal chlapec sotva slyšitelně . Chlapec začal zrychlovat krok, ale nohy ho neudržely a dítě upadlo. Obklíčili ho pastevečtí psi, kteří vypadali jako vlci, byli by chlapce i ty, které nesl , roztrhali, kdyby je esesmani nezadrželi.

- Naživu, je nejlepší vzít ty ruské Kinder živé . Pak se s nimi pobavíme.

Plukovník se naklonil a odhodil popel z cigarety.

- Ano, je s nimi dítě. Zajímalo by mě, jak to chutná. - Řekl opilý sadista a spokojeně si zamnul ruce.

- Možná je můžeme pověsit na háček? - Navrhl to starší esesák.

- Ne, generál nás zabije, když ho připravíme o potěšení z osobního smažení těchto miláčků .

Nacisté hodili své břemeno na koně a chystali se je následovat do tábora vrstev, když jejich řadami projela téměř neviditelná páska světla. Soudě podle křiku a ječení to měli nacisté těžké. Byli zabiti, rozsekáni na kusy přímo svými koňmi, padli pod nemilosrdným skalpelem, nacisté se vrhli na útěk, protože byli stateční pouze proti bezbranným ženám a dětem. Mimořádnou odvahu projevili pouze pastevečtí psi, kteří se k sobě choulili ve smečce a snažili se na neznámé útočníky zaútočit. I je však čekal nezáviděníhodný osud, jednou šílenou smečku odřízl paprsek světla. Obecně platí, že jako vojenská zbraň je laser velmi účinný, zejména proti jednotkám nepokrytým silovým polem. Nacistům se nepodařilo uprchnout: byli rozřezáni na kusy a upáleni, každý z nich .

Bosý, napůl zmrzlý pionýr Maxim překvapeně zamrkal. Čtyři opálené, bosé, na sobě jen kalhotky a pásek, jim vyšly naproti.

Jsou nějak zvláštní, v rukou mají ozdobné pistole, ruce a nohy mají velmi silné s výraznými svaly.

Blonďatá dívka kráčející nejprve řekla:

- Nejsme závady... Jsme z jiného světa, ale máme velmi málo času, pojďme prozkoumat vašeho partnera.

Druhá dívka , ohnivá zrzka, vzala z opasku láhev a zavrčela:

- Živá voda nám pomůže!

Dívka, energicky šlapající bosýma nohama do sněhu, přistoupila k Igorovi. Opatrně mu kapala kapku na břicho a cvrlikala:

- Ať je život!

A vyčerpaného chlapce lehce přetřela po ráně a popáleninách. A přímo před našima očima se rána začala hojit a jizvy začaly blednout. Igor otevřel oči a zašeptal:

- Svatá Maria...

Zrzka negativně zavrtěla hlavou a zavrčela:

- Já jsem Angelica, ne Maria!

Chlapec mlaskl rty a pokusil se posadit. Zavrávoral a málem spadl na sníh.

Angelica pohladila chlapce po lehké hlavě a řekla:

- Zklidni se! Vyspi se a síly se vrátí!

Maxim vděčně pohlédl na dívky a řekl:

-Vy jste andělé?

Natasha negativně zavrtěla hlavou:

- Ne! Jsme Komsomolky!

Průkopník zamumlal se skrytou nadějí:

- Takže naši mají tak silné zbraně?

Natasha odpověděla:

- Bohužel ne ... Ano , a zbývá nám jen půl hodiny. Byli jsme posláni jen na hodinu tam, kde jsme chtěli být nejvíc!

A válečník nařídil:

"Vezmeme chlapce a dívku do vesnice a zároveň posekáme Němce!"

Zoja si položila spícího Igora na záda, Světlana vzala dívku do náruče. Maxim lehce běžel dál. Tak mnohem jednodušší. Chlapec si za okupace zvykl běhat z mrazu do mrazu a ani v zimě se proto omrzlých končetin příliš nebál.

Dívky spěchaly běhat a Maxim s nimi sotva držel krok. Chlapec musel běžet, jak nejrychleji mohl. A už je unavený, i když teď je zbaven těžkého břemene.

Dívky, které zesílily na elfích grubech , jsou samozřejmě velmi silné a rychlé. Snaží se zadržet běh, aby Maxim nezůstal pozadu. Chlapec ale není žádný nadčlověk a jeho bosé nohy, červené jako nohy husy, jsou spletené únavou. Nakonec Natasha zvedla chlapce na záda a vrhla se s ním.

Poté dívky prudce zrychlily tempo a odcválaly jako koně. Ve vesnici byli Němci. Existoval již morálně zastaralý "Panther"-2 a zcela nový "E"-50.

Dívky přestaly utíkat a začaly si prohlížet tanky.

Natasha poznamenala:

- Tyhle jsou úplně jiné, ty kmeny jsou tak dlouhé a hlavně ten druhý je squat.

Zoya naštvaně řekla:

- Měli bychom je vyhubit! A ne obdivovat.

A válečníci zasáhli německé tanky paprsky magoblasterů . Oslepující trysky zasáhly německý vůz. A mrknutím oka se kov roztavil. Bylo to, jako by požární nůžky přeřízly tank a začaly trhat a odpalovat náboje.

Natasha, střílející, zavrčela:

- Motto našich zápasů: - Nelituj, smeč, dej dobrý hokej elfům!

Němci a jejich cizí lokajové vyběhli ze svých domů a padli pod magické laserové paprsky polonahých dívek. Všechno to vypadalo jako pohádkový sen.

Maxim zasyčel:

- Jaký zázrak!

Natasha mrkla na chlapce a řekla:

- Ne "Záporoží", jen zázrak zázraků. Máme sovětský elektronický Mercedes!

Angelica vypálila další paprsek na třetí tank, v tomto případě to byl Goering-5, a vyslala:

- Nacisté se ke mně nedostanou!

Natěšený Maxim zpíval:

Jsem průkopník, Stalinův vlastní syn,

Šel jsem bos bojovat s touto smečkou...

Závěje hořícího šedého sněhu,

Ale je tu volání - porazte fašistu!


Prostý chlap , jmenuji se Maxim,

Střílím z kulometu jako věž...

Střed nádrže byl vyhozen do povětří,

Je to jako pláč!


Statečně mlátíme Krauty, průkopníci,

Můžeme vás bezpečně vyřadit...

Jsme rytíři a nové příklady,

Zkoušky skládáme na solidní A!


Chlapec je synem velkých obrů,

Ví, jak bojovat, přímo z dětského pokoje...

Když jsou lidé a armáda sjednoceni ,

Zoufalého padoucha se nebojíme!


Věřím, že porazíme fašisty,

Popravčí dostane rychlé skóre...

Pojďme porazit všechny špinavé hledače pomsty,

A ruská armáda zachrání všechny v bitvách!


Není šťastnější a krásnější vlasti,

Ale jen v ní zuří hurikán...

u moci na planetě ,

A zuřivá rána nacistům!


Ano, je to těžké pro chlapce a dívky,

V nerovných bitvách, kde je fašista králem...

Ale je slyšet zvonivý pionýrský hlas,

Nedotýkejte se mé vlasti, nedotýkejte se jí!

Mohl bys promarnit celé roky,

Ale věřte, že pionýr je připraven na všechno...

Pod praporem zrudlým krví,

Rozdrtíme darebáky a zloděje!

Toto je velmi krutý matrix, ve kterém se dějí různé věci.

Valerka, Leshka, Slavka a Marinka nečekaně dostaly poplach.

A děti vyletěly z Hypernetu a virtuálních realit. A když se pionýři ocitli ve skutečném vesmíru na čtvrté planetě hvězdy Sirius, překvapeně zalapali po dechu.

Opálení z nich zmizelo, velmi zbledli a v ústech chlapců a dívek se objevily tesáky. A byli doslova ohromeni.

Vedle dětí bylo několik krásných dívek v bojových kostýmech. Jejich oči doslova vykulily ven.

Stálo tam také pár lékařských robotů. Zvedli také své antény.

Valerka vyděšeně řekla:

- Co se nám stalo?

Marinka vyděšeně vyjekla:

- Proč jsme tak bledí?

Levka štěbetal a zavrtěl hlavou:

-A proč máme tesáky v ústech?

Slávka si přejela prstem po zubech a vyděšeně zvolala:

- Píchl jsem se o ně!

Děti, které smrtelně zbledly jako prostěradlo, vypadaly vyděšeně a zmateně.

Robotický lékař poznamenal:

- Musí být důkladně naskenovány. Zřejmě byli infikováni nějakým druhem viru, který věda nezná!

Komsomolka vyletěla výš a navrhla:

- No, provedeme z nich nejdůkladnější průzkum, dokonce je doručíme do výpočetního střediska přes přenosový portál!

Slávka funěla a sípala:

- Nebolí to?

Dívka, která tu zřejmě měla na starosti, odpověděla:

- Ne! Během skenování budete uvedeni do umělého spánku. Takže při nejpečlivějším zkoumání, dokonce až po kvarky, neucítíte absolutně nic.

Marinka vykřikla:

- Páni !

Valerka neochotně zabručela:

- Ano, je to kvasar !

Levka se zachichotala a zaprskala:

- Hyperpulsar !

Do místnosti vletělo zařízení, které vypadalo jako vysoce sofistikovaný tank s mnoha flexibilními hlavněmi.

Děti jednohlasně zvolaly:

- Ultrastar !

Vrchní vedoucí pionýrů, velmi krásná dívka v bílém rouchu, oznámila:

- No, teď budete nejen vyšetřeni, ale také léčeni. V této době uvidíte chladné a jedinečné sny.

Valerka s úsměvem rozmarného dítěte poznamenala:

- No, to je velmi cool ! Až do konce dne budeme maximálně spokojeni!

Marinka sebou škubla bosou nohou a chtěla ještě něco říct, když v tom na děti dopadl jasný proud světla, zářící všemi barvami duhy, a dívka byla zahalená, skrz naskrz osvícená. A všichni čtyři přeplavali vlny a ocitli se v jakémsi divokém snu.

Sám Vůdce Třetí říše pohlédl na Ameriku a přemýšlel o uvolnění rukou na východě. Ale přišla teplá sezóna , Krauti se konečně chystali zmocnit se některých sovětských území, než byl uzavřen "slaměný mír". Protože se Fritzové báli zaútočit na dobře opevněnou Moskvu , útok byl zahájen směrem na Kujbyšev - přímo podél Volhy. Zdejší pozemky jsou poměrně bohaté. Další věc , na kterou Krautovi otevřeli ústa: Uzbekistán. Také bohaté země, zásoby surovin a plynu. Plus možnost spojit se s Japonskem.

O bavlníkových plantážích ani nemluvě. Hitler vesměs mohl dokončit svá výboje v Rusku. Obsazení Uralu je chladné a Moskva je obklopena sedmi kruhy obrany. Do kterých je obtížné proniknout i pro "myš" a "E"-100.

Třetí říše zároveň zahájila intenzivní stavbu lodí a transportů, aby mohla přistát v Kanadě. Kromě toho Argentina a Brazílie slíbily, že se stanou hlavními základnami. Hitler rozhodl, že maximálním namáháním Třetí říše a využitím volné pracovní síly kolonií je možné současně zvýšit tankovou a leteckou flotilu a vybudovat kolosální loďstvo.

Krautovi zatím potřebovali čas. Východní fronta se tedy nezavřela. A bitva pokračovala.

SSSR, který ztratil spoustu území, má své vlastní problémy. Zejména tank T-34-85 ještě nemohl nahradit méně výkonný T-34-76. Museli jsme tedy použít zastaralý stroj. Sovětské Rusko však mělo mnoho různých zbraní. To umožnilo zadržet tlak nacistů.

V druhé polovině května se v Orenburgu rozpoutaly urputné boje.

Prapor dívek, prořídlý během bojů o Stalingrad, vstoupil do bitvy s nacisty v tomto městě, známějším díky slavnému obléhání Emeljana Pugačeva.

Její místo v zákopu zaujala velitelka praporu Alenka. Kapitánská dívka je velmi krásná. Podle tradice dívky v tomto praporu bojují bosé jen v bikinách. Používají tedy zemskou magii, která poskytuje zvláštní ochranu. A skutečně, dívky utrpí mnohem menší ztráty než ostatní jednotky.

Ne každý může přežít šest měsíců ve Stalingradu.

Vedle ní je křivá Maria se zlatými vlasy. Prošel také ohněm, vodou a měděnými trubkami. V samotném žáru stalingradského pekla na dívky čekala těžká zkouška. Bojovali až do konce a přežili. A kouzlo jejich rodné země jim pomohlo.

Zdá se, že když bojujete téměř nazí, kulky a šrapnel vám prakticky neublíží.

Maria střílí na nacisty. Němci vpřed, aby zachránili árijskou krev, tradičně opouštějí černochy, Araby, hinduisty a další cizince. Počet cizinců ve Wehrmachtu neustále roste a jsou bez soucitu vrženi do tmy.

Zde padá Afričan zabitý Marií. Dívka mu dá pusu a říká:

- Je mi tě líto. Neumřeš, protože chceš.

A znovu dívka praští Araba puškou. Koloniální jednotky Wehrmachtu prorazily. Již teplé a pohodlné. Fašisté se snaží vystihnout roční období, kdy je vše rozkvetlé a slunečné. Stormtroopeři řvou na obloze. Jak nejnovější proudové letouny, jejich počet neustále roste, tak TA-152, které nahradily zastaralé Focke-Wulfy. Ti poslední však stále bojují.

Zlatovlasá Maria odstrčila holým, půvabným chodidlem kus keramiky a zaštěbetala:

- Moje země je rozervána sténáním, pole jsou nasáklá krví. Škoda, v nebi není místo pro padlé , jen topoly krouží v popelu.

A Indián znovu spadl z její střely. Ano, musíte zabíjet cizince, kteří byli shromážděni jako potrava pro děla. Jak jinak? Jinak vás zabijí.

Červená Alla. Ohnivá dívka s dlouhými měděně červenými vlasy, které vlají jako proletářský vojenský prapor. Dívka vystupuje nejen v bikinách, ale dokonce i bez podprsenky. Je jako, je v pohodě. A také střílí překvapivě přesně. Tu a tam z jejích výstřelů padají vojáci s proraženými hlavami.

Pak Alla hodí granát holými prsty na nohou. Dar letí po rozbité trajektorii a skončí v davu Arabů. Je slyšet výbuch ... Několik zohavených těl je vymrštěno do vzduchu!

Alla křičí z plných plic:

- Chtěl jsem vyrobit žehličku - najednou se ukázalo, že je to slon!

Anyuta, okouzlující blondýnka, opálená a velmi štíhlá, křivolaká, průměrného vzrůstu, ale perfektně stavěná, také vypálená. Uhodila nevěřícího na kořen nosu a zpívala:

- Křídla jako včela, květiny místo uší!

Dívky pálí velmi přesně a neustále se pohybují.

Velká a masitá Matryona po Stalingradu trochu přibrala. Je to také krásná dívka, s širokými boky, ale poměrně úzkým pasem. Prošla tímto peklem a ztratila Seryozhku. Statečný pionýr, který vymýšlí pasti na Němce, byl zajat. Ano, moc se to nepovedlo.

Pak ale Matryoně selhal mechanismus a pod německý tank vklouzla mina. Panther 2 byl poškozen a zastaven, protože byl vážně bodnut.

"Myši" se stále účastní bitev. Tento tank se vyznačuje vysokou hmotností a schopností přežití. Ale objevilo se také "E"-100. Tyto stroje nejsou o nic méně chráněné, svižnější. Lev-2 je také bojový, také stroj, dobře chráněný a lehčí než jeho předchůdci. U Lva Němci často používají 150mm kanón, který je výhodnější pro útoky na města. Někteří "Lvi" jsou také vybaveni odpalovači bomb.

Němci ale opatrně postupují tanky a vrhají pěchotu vpřed.

Koloniální vojáci postupují vpřed. Hraje bláznivá hudba!

Alla vypálí dávku z kulometu. Vojáci padají a krev stříká jako z melounu rozbitého lopatou.

Zrzka říká:

- Pro vlast, pro Stalina není silnější armáda! Zuřivě bojujeme za štěstí pro lidi! A náš vůdce má sokolí křídla... Dává světlo naději! Úder ocelového kladiva nám přinesl svítání!

Alla zpívá a střílí. Je opravdu nádherná. Má opálená, zlatavě olivová ňadra, s bradavkami zralých jahod. Jak je tato dívka chutná! Je těžké si představit něco působivějšího a atraktivnějšího. Chlapi se na toho Amazona dívají jen v tenkých kalhotkách.

Rusovlasá dívka srazila pět Indů a zpívala:

- Bude čas, kosmonautika se rozvine. A pro nás je válka vysoká romantika!

A dívka se znovu zasmála. A znovu otevřela svou překvapivě a úžasně přesnou palbu.

Poté, co Němci narazili na silnou obranu, znovu vrhli útočné letouny a bombardéry do bitvy. Pěchota se stáhla a na pozice dívek prší granáty a bomby.

A tanky fungují na dálku. Alena dává rozkaz:

- Všichni se schovejte v zemljankách!

A ona sama zůstává pozorovat na povrchu. Dělostřelecká příprava nacistů je mocná. A ještě nebezpečnější bomby. Některé z nich shodily takové příšery jako Yu-488 a nejnovější TA-400. Bomby vážící devět tun padají a jsou schopny ničit zemljanky a opevnění. Alenku nárazová vlna vymrštila nahoru a nahé paty bolestivě narazily na hromadu kamení.

Moje podrážky byly spálené. Ale jinak se dívčí kapitánka nezranila. A shodili velmi silnou bombu, dokonce i ten řev mě bolel v uších. Ne, na světě se nemůže nic stát.

Ale dívky se skutečně vyznačují záviděníhodnou mírou přežití. Zatímco muži umírají a umírají!

Alenka si vzpomněla, jak ji mladík Julius hladil. Jak ji líbal na břicho, nohy, kolena, stehna a hruď. Jak příjemné je nechat se tlapat mladým a pohledným mužem, kterému se teprve nedávno začaly dělat kníry. Ale pak Julius zemřel v zemljance, rozdrcen přímým zásahem bomby. A nezůstalo po něm ani mokré místo.

Mladý muž šel ... kam? Do nebe, do pekla, do zapomnění? Ale hlavní je, že teď není na zemi. A Alenka je z toho hodně zahořklá.

Kdyby tak mohla vzít Hitlerovu hlavu na pařez. Brzy válka trvá už tři roky. Nacisté už útočí na Orenburg. Jejich kleště prorazily daleko.

Alenka se vyznačovala velkou zamilovaností a temperamentem. Obvykle dávala přednost mladším a dokonce i mladým vojákům. A při první příležitosti si začala románek. Alena milovala, když její silné, vycvičené tělo hladili a dotýkali se krásní muži. Během války se morálka zjednodušila a nikdo se nedíval nijak zvlášť úkosem na skutečnost, že důstojník Rudé armády se bavil s muži.

Alenka jako kočka milovala hlazení a náklonnost. A to je pro ni největší potěšení.

Ale kolik jejích milenců už odešlo na onen svět! Jaká je válka zákeřná a zlá věc. I když se muži drželi Alenky. Samozřejmě, že taková kráska vyšla s celou svou tváří, postavou a hlasem.

A vůbec, když je žena mladá, je nejčastěji krásná. Tady je jich pět, vyjící skoro od začátku války - moc pěkné. Čtyři dívky jsou blond a jedna zrzavá. Jako pěticípá hvězda. Prošli si velkým peklem, ale nikdy nebyli vážně zraněni. Pokud tam nebyly škrábance.

Většinou se na Alence vše zahojilo jako na pejskovi a nezůstaly ani jizvy.

A teď padají bomby, explodují granáty, ale jí je to jedno! Vše je tedy nesmírně vtipné.

I když ne ... Válka není čas na zábavu. A někdy umírají i dívky v jejím praporu. Ani bosé nohy pro dívku nejsou zárukou nesmrtelnosti. A ve Stalingradu , v mužských praporech, byli často zabiti doslova všichni.

Město na Volze se zahalilo slávou. Šest měsíců zadržovali nápor Hitlerových hord. Němci a jejich satelity ztratili v bojích o Stalingrad asi milion zabitých a zraněných. Pravda, většina mrtvých byli cizinci!

Fuhrer přivedl na Rus vojáky z celé Země. Byli tam dokonce američtí žoldáci, většinou německého původu. Spousta Indů. Indie je hustě obydlená země a Fuhrer nařídil aktivnější používání mužů jako potravu pro děla. A vzít indické ženy do harémů. Ve skutečnosti bylo ve Třetí říši povoleno mít několik manželek. Papež k tomu dal svolení se zbraní v ruce. A další církve schválily. Sám Fuhrer revidoval své názory na árijskou krev. Němci směli mít po dodatečné selekci slovanské, evropské, arabské a indické manželky, pokud neměly žádné tělesné vady a byly absolutně zdravé. Sňatky s černoškami byly zakázány, ale nebylo zakázáno používat Afričanky v nevěstincích, ale pouze s antikoncepcí. Po výběru byly povoleny sňatky s japonskými, thajskými a korejskými ženami.

Ale opět byly požadavky na krásu, externí údaje, zdraví a absenci fyzických vad. Nyní role rodokmenu upadala. V SS je mnohem více zahraničních divizí než německých. A Wehrmacht byl doplněn cizinci. Koloniální jednotky se skládaly výhradně z domorodců, ale veleli jim Němci.

Führer převzal organizaci vojsk od Čingischána, smísil národy a vytvořil pestrou armádu.

Samozřejmě, že v takových podmínkách SSSR postupně prohrál opotřebovací válku. Tato strategická zkáza nás donutila být obzvláště vynalézaví. Naskytla se však nečekaná šance: Spojené státy, kde se jim již podařilo potlačit povstání Afričanů a představitelů latinské národnosti, zintenzivnily práce na atomové bombě. A pokud ještě nějakou dobu vydržíme, příměří s Třetí říší je možné, zatímco válka se Spojenými státy pokračuje.

A tam možná nacisté budou bojovat do takové míry, že už bojovat nechtějí. A pak sovětské Rusko přežije.

Bombardování a masivní dělostřelecké ostřelování skončilo. A útok začíná znovu. Město se již změnilo v ruiny; Bohužel, nepřítel je velmi krutý a silný.

Dívky se dostanou na povrch a střetnou se s protijedoucími pěšáky s ohněm. Tanky se plíží...

Alena, která zastřelila Indiána, zašeptala:

- Kéž Bůh dá slepým, aby otevřeli oči a narovnali záda hrbatých!

Načež kráska stiskla spoušť. Znovu zamířila a přibila . Zasáhla Araba a zamrkala safírovýma očima. Bosou, zakřivenou a zaprášenou podrážkou přejela po štěrku. Dívka se cítila trochu lechtivá. Ona se smála. Stalo se to zábavnější. Kráska opět vystřelila .

Alena vystřelila a usmála se. A dostala se tam. Přinutí nepřítele zastavit a zmrazit. Nepřítel palbu opětoval. Házel granáty a řval.

Pak se znovu objevili stormtroopeři. Bylo jich málo, ale létaly tryskáče, které vyhazovaly rakety. Nacisté házeli na pozice dívek granáty. Zdálo se však, že holé ženské nohy chrání před porážkou. A bojovníci, ponořeni do ostřelování, požár přežili.

Pohyb nepřátelské pěchoty se zastavil. Nacisté se pokusili vykouřit rudé házením raket.

Alena se schovala do mezery a zaštěbetala:

- Ale od tajgy po britská moře... Rudá armáda je nejsilnější ze všech!

Rusovlasá Alla se také vmáčkla do mezery a vyhnula se zasažení úlomky. Krásná dívka si vzpomněla, jak byla, ještě jako hranatá puberťačka, zatčena po udání.

Pamatuji si hledání. Mladou zatčenou ženu donutili, aby se svlékla. Dvě ženy v rukavicích pečlivě prohmatávaly dívčin nos, uši, ústa a dívaly se do jejích intimních partií. Jak to bylo ponižující, trapné, děsivé , děsivé. Když ji přivedli do cely, Alla se velmi bála být ve společnosti jiných zločinců. Ale v cele byly dívky jako ona, téměř všechny děti utlačovaných lidí. A to nejhorší se nenaplnilo.

Ale bylo těžké sedět v cele: byla stísněná a stráže často vtrhly dovnitř. Bili mě ze sebemenšího důvodu a bez důvodu. Dozorci s oblibou mlátili dívkám do paty obušky. Navzdory chladu v celách zůstaly dívky bosé a nohy jim otékaly neustálými údery.

Hledání se stalo dalším neštěstím. Prováděli se několikrát denně a bylo to velmi bolestivé, nepříjemné a ponižující.

Krmily mě řídce a na procházkách mě bičovaly. Alla strávila šest měsíců za mřížemi v neustálém ponižování, šikaně, bití a ponižujících prohlídkách. A pak byla pod Berijou poslána do dětské pracovní kolonie. I bez soudu.

Alla tam pracovala od pěti ráno do pozdního večera s dalšími dívkami. Než začala válka. A rusovlasá dospělá dívka běžela dopředu. Podařilo se mi to s tuctem dalších dívek.

Začala její vojenská rutina. Za války se ale rudovlasý čert cítil mnohem lépe než v dělnické kolonii. Stále nad ní visel trest vězení a trest za útěk. Ale Ally, která již byla oceněna dvěma řády, se to nedotklo.

Dívka toho v kolonii zažila hodně. Včetně lásky. Chlapci bydleli v sousedním baráku a přes formální zákaz se dostali k dívkám. A oni zase chtěli znát zakázané . Alla se v každém případě okamžitě zalíbila. Žhavá rusovlasá dívka pocítila hříšné potěšení.

Ve válce však také neměla štěstí. Vždy po sexu muž nebo mladý muž zemřel v bitvě. Bylo to, jako by na zrzce byla nějaká kletba. Navíc bez jakýchkoli výjimek. I přes její krásu se proto o Alle rozšířila špatná pověst a muži se jí začali vyhýbat.

Rudovlasá čertice trpěla nedostatkem mužské pozornosti. A našla potěšení v zabíjení mužů. A znovu vystřelila na nepřítele a usmála se jako tygřice.

Alla zastřelila černocha a v duchu si ho představila v zajetí. Bylo zajímavé bavit se s tak vysokým a pohledným mužem. Obecně je běžné, že zrzka hraje aktivní roli s mužem . Je to silná a odhodlaná žena. Co na tom, že ten muž bude později zabit? No a co, miluje rozmanitost!

V době míru by komsomolské dívky byly tvrdě potrestány za promiskuitu, ale během války se morálka stala mnohem svobodnější. Je to zřejmě důsledek blízkosti smrti, kdy speciální oddělení přivírá oči nad zhýralostí.

Někdy se Alla za svou promiskuitu styděla. Když ani nenosí podprsenku a třese nahými prsy. Vzpomněl jsem si na Marii, věřící dívku, která byla ještě panna. I když je pravděpodobně nejvíce ženská a sexy z pěti. Přesněji řečeno, je přitažlivá svou andělskou nevinností.

Maria je však velmi přesná, ve střelbě možná až fenomenální. Takto přesně trefila dva Araby jednou kulkou. A nevinně se usměje a říká:

- Pane, odpusť mi, ale sloužím své vlasti!

Maria je velmi krásná. Je trochu v rozpacích, že musí bojovat jen v bikinách. Ale chrání před porážkou. To je ověřeno praxí. Maria začala válku ještě jako dívka. Za tři roky vyrostla, ale stále se zdá být štíhlá, panenská a na dívku normální výšky. Zbytek čtyř je vyšší a svalnatější a Matryona je kráva, i když velmi silná.

Maria střílí a vzpomíná na Seryozhku. Chudý chlapec. Byl jsem zajat. A to je horší než smrt. Nejprve tedy čelil mučení, pak popravě. A není známo, jak na to budou reagovat ostatní.

Maria vystřelila, vstala na kolena a vystřelila. Zavražděný hinduista se natáhl a vypustil louži krve. Zlatovlasá kráska říká:

- Eh ... máte mnoho bohů, ale žádné nebe!

Maria znovu přibila , udeřila a zpívala:

- Děkuji za ztracený ráj. Ne pro nás, ne pro naše děti, ne pro naše vnoučata. Ale na klamavé zvuky si prostě zvyknou!

Maria vystřelila, zabila postupující nacistické komplice a zpívala:

- Jeli jsme, jeli, jeli - dlouho jsme... Cesta od průšvihu k průšvihu, od války k válce! Jeli jsme, jeli, jeli - dlouho jsme ... Potoky hordy, krvavé války, tečou! Krvavá válka!

A dívka se pevněji přitiskne k zemi. A Lvi se už plíží vpřed. Německé tanky duní a jejich hlavně se třesou.

Maria plakala a poznamenala:

- Tady to je, smrt se hýbe!

Dívka se zlatými vlasy vystřelila na vojáka, který se plazil směrem k pozicím Rudé armády, s puškou, ke které byl připevněn optický zaměřovač.

Sledoval jsem, jak z hlavy smrtelně zraněného nepřítele vystříkla fontána krve.

Maria tweetovala:

- Snipere... Mýlíte se!

Alla řekla hlasitě:

-Nesuďte podle oblečení, pokud si nechcete natáhnout nohy!

Maria zatřásla půvabnými, holými, opálenými nohami. Představil jsem si, že mladík s elfskou tváří přejíždí dlaní po podrážce. Jak hezké by to asi bylo.

Ale pak naštvaně odfrkla:

- Porazím všechny!

Alla, která sama byla nevěřící a rozpustilá, posměšně řekla:

- A bez Boží pomoci?

Maria , která vystřelila, odpověděla pískavě:

- Ne, s boží pomocí!

Alla blýskla svými perleťovými zuby a poznamenala:

- Ale tvůj Bůh učil: - Když se trefíš do pravé tváře, otoč se doleva !

Maria okamžitě neodpověděla. Vypálila ještě pár výstřelů a pořezala fašistické loutky. A tiše řekla:

- Ale co dělat, když tě udeří do levé tváře - Bůh Ježíš neříká. A nacisté zasadili našim lidem mnoho ran!

Alla hodila bosou nohou granát, zvedla celý sloup prachu a zařvala:

- Berlín je téměř v naší moci ... Dalekohledem vidíme ten zatracený Reichstag! Na celé planetě bude mír a štěstí ... O tom vám povím ve svých básních!

A zrzka praskla a odřízla celou řadu nacistů. Pak znovu kopla do granátu.

Je to silná dívka . V táboře byla nucena přesouvat kameny od úsvitu do soumraku a Alla se stala skutečným supermanem. Odhodila granát nohama mnohem dál než rukama.

Zrzka ráda přejížděla holými podrážkami po uhlí nebo po sněhu. Užila si to...

Alláh to vzal a prolomil:

- Ale já mám jinou vášeň ... Tohle je síla, jenom síla!

Rudovlasý čert vypálil dávku, zastřelil Krauty a jejich nohsledy a zařval:

- Není potřeba zlato a peníze! A je nutné, aby přede mnou ... Lidé byli na kolenou, lidé byli na kolenou, po celém povrchu země!

Nepřátelská pěchota se zastavila. Tanky se posunuly dále. Těžká vozidla "Lev", "Mouse", "E"-100, "Tiger"-2 vystřelila granáty. Panther 2 byl také nekontrolovatelný. Postavení hořelo a rozpadalo se, k nebi stoupali hadi kouře.

Jedna z dívek měla opálené nohy. Vykřikla a zahájila palbu v dlouhých dávkách. Jiná kráska si nechala uříznout podprsenku o kus šrapnelu. Válečníkova ňadra byla odhalena a ona zčervenala. Dívčina tvář zčervenala.

Maus, nejtěžší německý tank, bušil ze svých děl. A zničil vše, co mu stálo v cestě.

Ale bojovníci skočili zpět v čase. Jsou tak obratní. Alla hodila na myš granát. Umlčel jeden z německých kulometů.

Zrzka to vzala a vášnivě zpívala:

- Nechte obrněné tanky nemotorně proběhnout loužemi...

Poté dívka znovu hodila granát bosou nohou a zasáhla další kulomet Myš, čímž rozbila hlaveň. Poté Alláh křičí:

- Jsem bohyně smrti, které se Hitler bojí!

Německý tank se zastavil. Spolu se ztrátami kulometů ztratili tankisté lví podíl na důvěře. A "Myš" začala střílet z krátké hlavně a začala zpracovávat ruiny. Jeden z úlomků zasáhl Allu do paty a spálil půvabnou křivku dívčiny podrážky.

Kráska to vzala a zazpívala:

- Kat mi pálí paty a je slyšet pláč!

Maria dobře mířenou střelou zlomila optický zaměřovač myši. A mohutný tank odklusal a začal se otáčet. Je jasné, kam se poslepu ušlape téměř dvě stě tun oceli . Jen zpět, abych unikl dalším problémům.

Pak vstoupil do hry "Lev"-2. Pokročilejší stroj se snaží vyřadit celý prostor před sebou palbou 150mm děla. Dívky v reakci nad fašistou ohrnují nos.

Maria hází dlátovou nohou granát. Současnost nedosáhne tanku, ale vyřadí pěchotu. Jednomu Afričanovi dokonce utrhli hlavu. Otočila se v helmě a narazila přímo na cihlu.

Zlatovlasá dívka řekla:

- Všechno je podle vůle boží ... I chyby!

Alla v odpověď nadšeně zpívala:

- Všechno, co existuje na světě, závisí na výšinách nebes. Ale přesnost očí, ale přesnost očí závisí pouze na nás!

Maria znovu vystřelila. Zlomila optický zaměřovač "Leva" a racionálně poznamenala:

- A Bůh dává přesnost!

Alla vycenila zuby a plácla bosou nohou do rozbitého skla. Cítil jsem, jak příjemné to bylo, když mi něco ostrého propíchlo holou podrážku. A zařvala:

- Ve všem potřebujete obratnost, otužování, trénink - jinak nebude milost!

Maria vystřelila na fašistu se zdegenerovaným obličejem v žaludku a zpívala:

- A pro Krauts je milost strhnout kůži z lebky! A žvýkat, žvýkat, žvýkat, smývat to teplým hnisem!

Alla se zašklebila, vystřelila ... Zavrtěla hlavou a zašeptala:

- Jakou máte nezbožnou řeč!

Mariina tvář zbledla a zašeptala:

- Bože, odpusť mi, hříšníku!

Alla se zasmála. Byla to cynická dívka. A v dětské pracovní kolonii mlátila ty, kteří byli slabší než ona. Proč , ta zrzka je nestoudná . A Alla chtěla vytáhnout Marii za její zlaté vlasy. A ne rukama, nohama.

A Alla natáhla svůj obnažený úd k listnatým vlasům křesťanské dívky, a jakmile chytila prameny prsty, zatáhla.

Maria křičí a otáčí se a říká:

-Zbláznil ses?

Alla posměšně řekla:

- Bůh tedy vydržel a přikázal vám!

Maria zavrtěla pěstí:

-Nerouhej se, děvko !

Alla odpověděla a zazpívala:

- A Bůh je zase rván smíchem, co já se o všechny starám, a co ty o mě!

Maria zavrtěla hlavou a poznamenala:

- Každý den riskuješ. A zároveň o minutu později, když máte možnost jít do pekla, jste drzí a mluvíte špatně!

Zrzka se zašklebila. Holými prsty u nohou popadla kus skla a hodila si ho do úst. Chytil jsem to jazykem. Rozžvýkala sklenici, aniž by dvakrát přemýšlela, usrkla a řekla:

- Peklo nás nechytí!

Maria prudce obrátila oči v sloup a zavrčela:

- Nikam nepůjdeš! Ohnivá veš!

Alla v odpověď pouze zamrkala smaragdovýma očima. A hodila na nacisty granát a řekla:

- Zatímco válka pokračuje, zapomeňme na naše rozdíly!

Maria řekla nemístně:

- Boží je Boží a Caesarův je Caesarův!

Alla se dlouze otočila a dodala:

- A Hitler je ďábelský !

Maria zahájila palbu, srazila několik dalších lidí a přemýšlela. Jak lze dosáhnout takového úpadku morálky, jakého dosáhl Hitler? Jaké zvíře je v lidské podobě? Ten krvavý tyran, kterého lidstvo nezná od dob Adama a Evy. A zároveň obrovské štěstí . Možná dokonce nejšťastnější a nejúspěšnější dobyvatel v celé historii lidstva.

Rusko se ale pro fašismus ukázalo jako tvrdý oříšek. Válka na východě brzy vstoupí do čtvrtého roku. Ano, nacisté postupují. Ne moc rychle, ale sebevědomě. Jen v zimě dokázala Rudá armáda Krauty trochu vymáčknout. A teď nepřítel útočí znovu.

Dívka střílela přesně . Když tank Lev ztratil optická mířidla, znovu se otočil a začal odjíždět. A "Panther"-2... Tank s dlouhou a tlustou hlavní a relativně malou věží.

Výkonný stroj. Což vyřadilo téměř každého mastodonta. Zde se Alla vyznamenala tím, že svůdnýma nohama házela granáty a poškodila hlaveň.

Rudovlasá ďábelka blýskla očima barvy moře a zasyčela:

- Zlomím jim nosy!

Němec se zlomenou tlamou se otočí. Koleje se chvějí jako svižný stroj. Ano, dívky vynalezly pohodlnou a účinnou taktiku. Zasáhněte sudy a rozbijte hlaveň granáty, když je brnění nepřístupné.

A dobře mířená Maria střílí přesně, jako by skutečně byla pravnučkou Robina Hooda. A zlatovlasá kráska volá:

- Pod záminkou cílů humanismu,

Vybudovat nebe na Zemi...

Hitler přešel na cestu fašismu -

Chrám postavil ten zmetek Satan!

A střílí jako skutečná vyhlazovací svatá. Její obnažená, otesaná noha odhodí střep skla a zasáhne Araba přímo do středu jeho čela. A syn pouště, reflexivně zmáčknoucí spoušť kulometu, odřízne tucet svých kompliců.

Alla uznale poznamenala:

- A učíš se rychle! A postupujete přímo před vašima očima!

Zrzavá bojovnice také hodila holými prsty kus skla a zasáhla Afričana do oka. Vybuchla a spadla na hromadu granátů. A tucet dalších bojovníků letělo k nebi nebo do pekel, jak věc rozhodla!

Alla tweetovala:

- Peklo bude zlé místo pro ty, kteří strhli kryt. A posvátný panenský meč sekal nepřátele!

A zrzavý čert se znovu otočil a zasyčel:

- Bude pro tebe rakev, jen z popela, a hudba ve smutku!

Maria okamžitě hodila granát oběma nohama a ochromila hlaveň impozantního tanku E-100 a zazvonila:

- Ke slávě Pána Krista!

Válka pokračovala. Nacisté hledali nové způsoby ničení a zotročování. Sovětský svaz je příliš silný a není tak snadné ovládnout svět. Avšak s mnoha různými druhy vědců, včetně otroků, fašisté, kteří vlastní jedinečnou organizaci, vytvořili nové, hrozné zbraně. Něco, co bylo dříve nevídané.

Jednou z nich jsou diskotéky s jedinečnými letovými vlastnostmi, rychle se pohybující a zároveň nezranitelné.

Nejlepší vědci na světě vymodelovali unikátní zbraň. Něco, co by mělo dát moc nad světem a v budoucnu otevřít cestu k dobývání galaxií.

A nyní se rozvinula diskuse.

Ale učenci pokračovali v rozhovoru. Schauberger začal vysvětlovat některé zajímavé detaily zařízení:

- Pojem samotné elektřiny je mnohem širší než jen uspořádaný pohyb elektronů. Ale je to tady, když je pole nasměrováno spirálovitým pohybem, je schopné obrovskou rychlostí odtrhávat mraky elektronů a srážet se jádra zbavená elektronového obalu. To znamená, že pokud proud teče po maličké spirálce, ale s kolosálním zrychlením dojde k ionizaci sama od sebe.

A stejně jako když se jádra srážejí divokou rychlostí, dochází k procesu jejich fúze. Nebo ještě jednodušeji, jádro detonuje za vzniku bezpočtu volných elektronů, které zase generují elektřinu.

Tedy malá baterie se speciálním typem vířivého proudu, neboli proudu podobného miniaturnímu kulovému blesku, generuje díky řízené termojaderné fúzi pomocí vody obrovské množství speciální elektřiny a proudu fotonů.

To znamená, že takový motor se může stát věčnou elektrárnou. Baterie dodává proud miniaturního kulového blesku a sama se dobíjí elektřinou získanou řízenou termonukleární fúzí ve vodě. Jako perpetum mobile, i když energie v něm se získává přeměnou vnitřního impulsu jader v něco praktičtějšího, pro lidi hmatatelnějšího.

Belonzi se zamračil a svlékl obočí:

- Energie získaná elektřinou jako mikroskopický kulový blesk? Zní to hezky. Ale realita není vždy pohádková. Pravděpodobně jste slyšeli, že se zdá, že staví jaderné fúzní reaktory. Energii chtějí získávat také ze štěpení jader uranu. Předpokládá se, že pokud dojde k přerušení vnitroatomových vazeb, protony a neutrony se rozptýlí všemi směry rychleji než výbuch bomby. Možná ano, ale z nějakého důvodu nemohou vyrobit reaktor a samotnou bombu. A vy si myslíte, že jste takto vzali vodík pomocí sférické elektřiny, jako když nabíráte hrášek vidličkou a pak si ho dáváte do úst. Navíc je možné něco úplně jiného. Proč se objeví specificky nasměrované elektrony nebo srážka jader obecně způsobí fúzi? Hodně optimismu, ale málo ospravedlnění.

Schauberger odpověděl:

- O zdůvodnění? Pokud zde nejsou žádné elektronové obaly, pak nic nebrání tomu, aby se jádra srazila při jejich zhutnění. A kolaps pole takový pohyb kondenzuje a také udává směr extrahované energii.

Pokud je možný samotný proces fúze vodíkových jader a vidíme to na příkladu našeho Slunce, pak se něco podobného, jen v menším měřítku, děje i zde.

Navíc na Slunci je tento proces také řiditelný, ale tam zatím bohužel nemůžeme měnit parametry.

A tady, na vodě, je malé Slunce, které poskytuje elektrickou energii. Navíc se může během jaderné reakce okamžitě přeměnit na elektron a foton. Není mezi nimi téměř žádný rozdíl. A co z toho chceme získat - motor nebo bombu - záleží jen na naší představivosti. Navíc možná časem vymyslíme něco lepšího .

Belonzi se zeptal:

- No, řekněme, že to všechno jsou zatím jen projekty a dokonce plány. Zejména se snažte reprodukovat velký přirozený kulový blesk, a ne jen milion těchto malých.

Schauberger souhlasil:

- Ano, máme s tím problém. Není to ale tak neřešitelné, jak se na první pohled zdá . A za druhé, existují některé další alternativní cesty, ne tak slibné, ale také slibné. Sledujeme je.

Belonzi přikývl a Ital začal sám mluvit:

- Od starověku brali aerodynamici Třetí říše vážně implementaci Coandova efektu , aby vytvořili zdvihací sílu zařízení. V Německu byli významní představitelé aerodynamiky a byli tam vynikající matematici. Pointa je jiná. Tento efekt není efektem zvedací síly, ale efektem paprsku ulpívajícího na jeho proudnicovém povrchu. S tím přímo nevzlétnete. Potřebujete trakci (nebo křídlo). Navíc, pokud je povrch zakřivený (pro odklonění proudu dolů a získání tahu), efekt funguje pouze v případě laminárního proudu. Proud motoru s plynovou turbínou k tomu není vhodný. Je třeba zalaminovat . To jsou obrovské energetické ztráty.

Schauberger , který udělal náčrt na diagramu, logicky opravil:

- Ne tak velký. Pokud např . laminace není tak primitivní. Může dokonce naopak výrazně zvýšit účinnost trakce.

Belonzi celkem logicky poznamenal:

- Záleží na tom, na co použijete vektor síly a jak to ovlivní odpor prostředí. A v některých případech se před létajícím talířem skutečně vytvoří vakuum.

Schauberger s povzdechem poznamenal:

- Ale nejsme jediní, kdo na těchto projektech pracujeme.

Belonzi spěchal, aby ukázal své znalosti:

Ano, byly tam, Schriever - Habermolovy disky ( Schriever , Habermol )

Toto zařízení je považováno za první letadlo s vertikálním vzletem na světě. První prototyp, "kolo s křídlem", byl testován u Prahy již v únoru 1941 . Měl pístové motory a kapalinový raketový motor Walther.

Generalissimo od konstruktérů Schauberger spěšně, jako by se bál, že bude vyrušen, dodal:

- Design připomínal kolo jízdního kola. Kolem kabiny se otáčel široký prstenec, jehož roli paprsků hrály nastavitelné lopatky. Mohou být instalovány v požadovaných polohách pro horizontální i vertikální let. Pilot byl umístěn jako v běžném letadle, poté byla jeho poloha změněna na téměř leh. Hlavní nevýhodou zařízení byly značné vibrace způsobené nevyvážeností rotoru. Pokus o větší hmotnost vnějšího ráfku nepřinesl požadované výsledky a koncepce byla opuštěna ve prospěch "vertikálního letadla " nebo V-7 (V-7), vyvíjeného jako součást "zbraní pomsty". program, VergeltungsWaffen .

A Belonzi si také nenechal ujít příležitost ukázat se jako vševědoucí:

- Existuje také takzvaná "Létající palačinka" od Zimmermana .

Testováno v letech 1942-43 na cvičišti Peenemünde . Mělo motory s plynovou turbínou Jumo-004B. Vyvinul horizontální rychlost asi 750 km/h a vykazoval dobrou regulaci, přistávací rychlost 60 km/h.

. KAPITOLA Č. 12.

Schauberger řekl poněkud kysele:

- Vím to. Už jsem viděl takový zázrak. Zařízení, jak vám mohu říci, vypadalo jako umyvadlo obrácené dnem vzhůru, o průměru 5-6 m, bylo po obvodu kulaté a uprostřed mělo průhlednou kabinu ve tvaru slzy. Na zemi spočíval na malých gumových kolečkách. Pro vzlet a horizontální let s největší pravděpodobností používal řízené trysky. Kvůli nemožnosti přesně regulovat tah motorů s plynovou turbínou nebo z jiných důvodů byla extrémně nestabilní za letu.

Belonzi vyštěkl a praštil pěstí do stolu:

- Všechna tato zařízení, jako zkorumpované dívky , jsou nestabilní.

Schauberger hravě zamumlal:

- A kdyby jen morálně!

Belonzi s úsměvem poznamenal:

- Ale ještě něco máme. Obecně je dokonce s podivem, že za války není na tolik projektů dost peněz . A také říkají, že národní socialismus zkrachoval.

Schauberger logicky poznamenal:

- Možná to znamená obrazně nebo morálně bankrot. Ale o tom se mluvilo po Stalingradu, a ne teď, když se Rusům přesvědčivě mstíme za město na Volze!

Belonzi , neschopná odolat, se zasmála:

- No, to je jisté. Je pravda, že Rusové budou schopni odolat tolika silám shromážděným z celého světa, ani já , ani vy tomu nemůžeme věřit, že?

Schauberger negativně zavrtěl svou chundelatou hlavou:

- A nemůžu tomu uvěřit, ale... Nejsme tu generálové, abychom mluvili o taktice a odhadovali šance nepřítele. Ještě lépe nám řekněte, jaké další projekty o této třídě zařízení víte. To je zajímavé.

Belonzi odpověděl potutelně:

- Ano, velmi odlišné. To je prostě úžasné - Disk "Omega" od Andrease Eppa ( Andreas Epp ) Vrtulník diskového tvaru s 8 hvězdicovými písty a 2 náporovými motory. Ve vývoji letos, 1943. No, tohle pro něj bude problém, myslím, motory tohoto druhu. Sám vývojář, Abel Epp , pozastavený z práce v roce 1942, upadl do démonického zajetí.

Belonzi se poslednímu nepříliš vhodnému a taktnímu vtipu zasmál.

Poté, co nakreslil a opravil diagram, pokračoval:

- Zařízení bylo kombinací technologie "fan-fan" s volně rotujícím rotorem poháněným pulzačními proudovými motory Focke-Wulf " Triebflugel " a zvýšeným vztlakem díky "flotačnímu efektu".

Zdá se , že Belonzi v poslední době takové dokumenty velmi pečlivě studoval. Protože to vyprávěl velmi hladce, jako by četl z toho, co bylo napsáno.

- Letoun, rovněž diskovité zařízení, sestával z kruhové kabiny o průměru 4 metry, obklopené diskovým trupem o průměru 19 metrů. Trup obsahoval osm čtyřlistých ventilátorů v prstencových kapotážích spojených s osmi hvězdicovými motory Argus Ar 8A s axiálním tahem 80 koní. Nejnovější monstra byla instalována uvnitř osmi kónických trubek o průměru 3 m.

Hlavní rotor byl upevněn k ose disku. Rotor měl dvě lopatky s náporem navrženým Pabst na koncích a průměrem otáčení 22 m.

Belonzi , když vyjmenovával různé charakteristiky německé technologie, se stále více rozčiloval. Zřejmě byl naplněn hrdostí na cizí, dokonce spojeneckou zemi. A v hlase bylo cítit žár tónu, kterým pionýři pronášejí přísahu:

- Když se změnil sklon lopatek v pomocných motorech, rotor zrychlil a vyvrhl silný proud vzduchu. Proudové motory byly spuštěny při 220 otáčkách za minutu a pilot měnil sklon pomocných motorů a hlavního rotoru o 3 stupně. To nám stačilo, abychom se zvedli.

Belonzi zakroutil rukama nad hlavou a zjevně si představoval sám sebe jako vrtulník:

-Hlavní vrtule byla autorotačního typu a nevytvářela žádný točivý moment. Na rozdíl od vrtulníků nebyl upevněn v závěsech, ale byl namontován napevno, jako vrtule nejběžnějších letadel. Zařízení však není obyčejné!

Dodatečné zrychlení pomocných motorů naklonilo vůz do požadovaného směru. Tím se vychýlil zdvih hlavního rotoru a tím se změnil směr letu.

Schauberger s jistou žárlivostí poznamenal:

- A tohle jsme měli překonat.

Belonzi ochotně souhlasil:

- Samozřejmě, mělo to tak být, ale konkurentů je příliš mnoho. Dokonce i Kurt Tank byl zapojen do tohoto úsilí.

Rakouský génius překvapeně hvízdl jako pouliční uličník:

- Dokonce i on? Už je ale přetížený prací. Zdá se, že vyvíjí novou, vylepšenou verzi stíhacího bombardéru Focke-Wulf. Zdá se, že se jmenuje TA-152. Chce vytvořit vozidlo s výkonnými zbraněmi, schopné plnit víceúčelové funkce s vynikající manévrovatelností.

Belonzi byl také plný skepticismu:

- Samozřejmě, že nemůže zvládnout tolik projektů, ale Tank nebude pracovat sám. Má celý tým asistentů, kteří pracují na různých projektech. Ale jeden z jeho nejbližších asistentů navrhl návrh zásadně nového letadla.

Schauberger nastražil uši:

- Pokud je to možné, uveďte více podrobností.

Belonzi začal vysvětlovat:

Diskovitý vrtulník navržený Kurtem Tankem, jeden z posledních modelů nového typu letadla vyvinutého ve Třetí říši, nebyl nikdy testován. Vysoký pancéřovaný kokpit ukrýval rotující lopatky velkého turbovrtulového motoru. Tělo létajícího křídla obsahovalo dva přívody vzduchu v horní a spodní přední části trupu. Disková rovina by podle výpočtů mohla létat jako běžné letadlo, nebo se jako helikoptéra pohybovat libovolným směrem a vznášet se ve vzduchu.

Schauberger s jistou oprávněnou skepsí poznamenal:

- Jednou ze slabých stránek těchto typů kotoučových zařízení je jejich výzbroj.

Belonzi řekl s jistým nadšením:

- Ano, jsou tam docela dobré zbraně. Nemyslete si, že Kurt Tank je takový prosťáček a promarní svou šanci.

Schauberger odpověděl ironicky:

- Kdo by o tom pochyboval!

Ital řekl vážně:

- Bylo tedy plánováno použití až šesti nebo dokonce osmi kanónů Maiaeg MS-213 (20 mm, rychlost střelby 1200 ran za minutu) a čtyř 8palcových tříštivých zápalných střel vzduch-vzduch K100V8 jako zbraní na Lightningball'. Byly také vyvíjeny nebo spíše zvažovány alternativní možnosti zbraní: 30 mm děla, 37 mm děla a dokonce 75 mm RA-40 v útočné modifikaci. Jako ten nainstalovaný na HE-129.

Diskový letoun je přirozeně koncipován jako víceúčelový letoun: stíhač, stíhač tanků, průzkumný letoun, startující z pozic v lese, na polích a dokonce i z paluby letadlové lodi. 'Kulový blesk' by měl být zahrnut do série. Tedy sériově vyráběné od začátku roku 1944. A možná i dříve, pokud mohou.

Schauberger řekl zcela vážně:

- V každém případě válka neskončí před zimou, i když se nám podaří dobýt Moskvu. Náš projekt by se ale teoreticky měl stát takovou zbraní, abychom jej skutečně mohli nazvat zázrakem.

Belonzi přimhouřil pravé oko a poznamenal:

- Dobré letové vlastnosti diskového letadla , to je samozřejmě třída, ale ... Bez zbraní a silného pancíře jsou málo použitelné.

Schauberger radostně zvolal:

- A je to! Proto jsem vymyslel ideální ochranu před všemi granáty a střelami, které na nás nepřítel může vypálit.

Belonzi řekla šeptem:

- Laminární proud s velmi vysokou rychlostí, řádově vyšší než rychlost zvuku, proudící kolem letadla. To je myšlenka, která odfoukne jak samotné granáty, tak tlakovou vlnu.

Schauberger řekl:

- Nejen laminární proudění, ale i toto. Něco, co udělá z létajícího talíře nezranitelný jako v pohádce a zároveň ozbrojený, něco silnějšího než letecké zbraně a rakety.

Belonzi zatleskal:

- Opravdu! Zázračná zbraň! Nezranitelné létající talíře a super lék!

Válečníci mezitím bojují prozaičtějšími, ale neméně účinnými zbraněmi. Zejména čtyři dívky jely na svém nejnovějším samohybném kanónu E-50, modifikaci stíhače tanků. Vozidlo mělo silné pancéřování a 88mm kanón s délkou hlavně 100 EL.

Dívky chtěly tento konkrétní model se spoustou střeliva a dobrou ochranou. Šikmý pancíř o šířce 180 mm poskytoval ochranu čela před všemi protitankovými zbraněmi. Boky jsou dobře uzavřené, 120 mm v úhlu a 50 mm jsou také boční obrazovky a motor o výkonu 1200 koní.

Tak se objevil nejnovější model připomínající zvětšený stroj E-10. A byla posunuta směrem k sovětské vojenské pozici.

Dívky během útoku na pozice Rudé armády rozstřílely svou bojovou soupravu a nyní mluvily uvážlivě, zatímco sloužící chlapci doplňovali munici.

Gerda naštvaně poznamenala:

- Rusové se spíše snaží maskovat své tanky, než aby podnikali vražedné protiútoky.

Charlotte se ušklíbla a opovržlivě odfrkla:

- Jsou stále chytřejší ... Bojují už tolik let. Ale stále je vyřazujeme. A vyhráváme.

Magda si povzdechla a pokřižovala se a poznamenala:

- Všechno je podle vůle Boží ... Ale vítězství jsou pro nás těžká!

Christina se zasmála a poznamenala:

- Ale pokud vyhrajeme, pak je Bůh na naší straně! Koneckonců, Německo, které začalo v malém, již drží nejméně polovinu světa. A s Ruskem je naše vítězství jen otázkou času.

Gerda ochotně potvrdila:

- Ano! Jednáme velmi opatrně. Nejprve házíme bomby a žehlíme je dělostřelectvem. Pak pošleme tanky dopředu a rozbijeme se do pozic. Snažíme se utrpět méně ztrát. A to se daří. Takže budeme mít i vítězství na Rudém náměstí.

Magda pokrčila rameny, přejela nahými chodidly po drsné trávě a zamumlala:

- Ano, bude vítězství! Z vůle Boží!

Christina se ironicky usmála a poznamenala:

-Bohové nepomáhají slabým . A pro ty, kteří si nejsou jistí!

Magda odpověděla:

- Pán pomáhá těm, kdo mají zlomené srdce!

Christina tvrdě namítla:

- Ne, Bůh pomáhá těm, kdo lámou srdce!

Dívky se zvedly z trávy a rozběhly se po trávníku. Byli jako obvykle v bikinách, bosí, křiváci, fit, opálení. Velmi krásné... Ukázkový standard árijské krásy. Nebešťané a zároveň nositelé smrti. Čím se nepřátelé třesou a obdivovatelé obdivují. Legendární čtyřka!

Co o nich může básník napsat? Toto je zářivý proud horského potoka a slunce. A zároveň horká srna. S těly dýchajícími sílu a zdraví. Je léto a pro krásné dívky je velmi příjemné běhat naboso; sametová tráva je lechtá na holých chodidlech. Dobré pro krásky. Vysoká elastická ňadra se zvedají a chvějí. A úzké pasy odrážejí silné a luxusní boky dívek.

Gerda se při běhu zeptala Magdy:

- Myslíš, že nás Pán miluje?

Medová blondýnka řekla rozhodně:

- Bůh nás miluje, ale zkouší nás! Nicméně věřím v naše konečné vítězství !

Christina se usmála a zavrčela:

- Budeme dupat po Kremlu svým půvabným, bosýma nohama!

Charlotte se zachichotala a odhodila bouli dolní končetinou. Mladého Araba to zasáhlo do nosu. Ve strachu utekl. Už se nechtěl dívat na nebeskou krásu dívek.

A zlé dívky z Terminátora se bavily. Krásky při pohledu na strachy mužů je chtěly přinutit, aby jim líbaly nohy.

Gerda se zastavila a výhružně zakřičela na důstojníka z tankové brigády:

- Na kolena!

Poslušně se zhroutil a lichotivě se usmál:

- Ó můj bože...

Gerda natáhla svou velmi krásnou nohu, ze které vycházela lahodná vůně čerstvého dívčího těla. Důstojník se začal líbat, aniž by čekal na povel. Dívka podivuhodné krásy, téměř nahá a křivolaká, cítila vzrušení z mužových doteků a začala těžce dýchat. Ve zbytku jejích přátel se probudila touha. Začali také křičet na německé důstojníky a nutit je na kolena.

Ani Magda neodolala. A jak se dívky chtěly milovat. Krásky byly tak nadšené doteky mužů a chlapců. Pocit chtíče a volání těla je opojný. Dívky svlékají zbytky oblečení a vrhají se na muže. Vášně odlétají do oceánu a jsou slyšet smyslné vzdechy a výkřiky.

Milování dívky vzrušilo. Poté se cítili velmi veselí a svěží. Samotná skutečnost, že dívky měly sex s neznámými muži a s několika najednou, je spíše vzrušovala a uvrhovala do rozkoše, tento fakt krajní nestoudnosti .

Jen jedna věřící Magda byla naštvaná a kňučela:

- Co to děláme, holky? Nemůžete to udělat tímto způsobem! Jsme zvířata, abychom se spářili s první partou lidí, které potkáme? "Dívka se pokřižovala a hořící opožděným studem zašeptala. "Pane, odpusť nám tak ohavný hřích."

Christina si opovržlivě odfrkla:

- Máme vlastního Boha! A říká nám, že jediným hříchem je zbabělost a zrada vlasti!

Gerda si olízla rty a poznamenala:

- Ale měl jsi s námi také orgasmy! Tak si to neberte k srdci!

Ohnivá Charlotte poznamenala:

- Zdá se, že Magda má právě tolik víry a porozumění Božímu Slovu, aby otrávila celou svou pozemskou existenci a připravila se o radosti života. Nešťastná dívka!

Magda si těžce povzdechla a souhlasila:

- Ano , jsem opravdu nešťastný. Co s tím tedy můžete dělat? Běda, nemůžete pít kalich Páně a kalich ďáblův zároveň!

Gerda vážně odpověděla:

- Nevěřte tomu. Třetí říše brzy založí jiné náboženství, odlišné od křesťanství. A nebudete muset trpět zastaralou, buržoazní morálkou!

Charlotte zamávala pěstí do vzduchu a poznamenala:

- Ano, morálka, od slova špinavý ... Nesnáším všechny konvence! Chtěl jsem lásku a mám ji!

Magda řekla tvrdě:

- To není láska, ale zvířecí páření. A obecně, já sám nevím, co mě to popadlo. Bylo to, jako by se přivalila vlna a ohromný chtíč se zmocnil.

Gerda zavrtěla hlavou a rukou si prohrábla vlasy:

- Nemluvme o tom. Pojďme bojovat lépe!

A jejich bojovník se opět pustil do boje. Dívky zkoumaly IS-2 přes dalekohled. Sovětský tank se silným kanónem začal pálit z velké vzdálenosti a překvapivě zasáhl samohybné dělo. Pravda, rána zasáhla čelní pancíř a odrazila se, ale dívky pocítily otřes.

Gerda poznamenala:

- A Rusové střílejí přesně!

Magda zapískala:

- Zasáhli jsme ze vzdálenosti pěti a půl kilometru. Dobře, dobře, odpovím mu!

A blonďatá terminátorka vystřelila zpět. Narazil do čela věže, ale kvůli velké vzdálenosti nepronikl pancířem. Ruské monstrum ale také pocítilo ránu 88 mm, s délkou hlavně 100 EL. A jeho tank se zastavil.

Charlotte navrhla:

- Pojďme blíž. Stále je mimo naši pronikavou sílu!

Magda poznamenala:

- Ze čtyř kilometrů narazíme na tento tank čelně! Ale nebude nás přímo vrážet! Perfektní rezervace s naším strojem.

Christina upřesnila:

- Čelní pancíř díky sklonu pancíře ve čtyřiceti stupních je ideální, ale boční pancéřování není moc dobré, byť nám IS-2 v horní části nepronikne.

Magda vystřelila na T-34-76 a pronikla z velké vzdálenosti předním pancířem korby. Hlaveň odletěla a bojová souprava se začala trhat. Sovětský tank se porouchal.

Německé vozidlo se stále přibližovalo. IS-2 znovu vystřelil a znovu zasáhl, ale projektil šel do dalšího odrazu. Gerda zapískala:

- Tohle je skutečné tankové eso. Trefit se z takové vzdálenosti podruhé za sebou. Je dokonce škoda takového chlapa zabít!

Magda s úsměvem poznamenala:

- Mluvíš o chlapovi? Nebo je to možná dívka!

Gerda si těžce povzdechla a poznamenala:

- A ta dívka je ještě těžší! - A pak blonďatá terminátorka zapletla obočí. - Ale nepřítel je nepřítel a musí být zničen!

Magda také s povzdechem namířila zbraň a zasyčela:

- Všechno nemožné je v našem světě možné! Ale nezapomeňte na Boha!

Christina vzala hák prsty na bosé noze, poškrábala osmičku na brnění a zasyčela:

- Tak jsem vytvořil nekonečno!

Gerda vážně poznamenala:

- Měli bychom sehnat nějaké muže. Celý harém, nebo ještě lépe tři harémy!

Christina si to představila a spokojeně předla. A Magda trefila dalších třicet čtyři. Dobře mířený ďábel. Skutečný zabiják pod andělským vzhledem.

Charlotte to řekla vtipně:

- Nepotřebujete manžela, potřebujete harém!

Gerda vyplázla jazyk:

- Budu mučit muže k smrti! Přibiju jim uši!

Německý tank byl opět zasažen granátem z IS-2. Opravdu, tohle je nějaké úžasné eso. Projektil sklouzl velmi blízko k ústí hlavně. A Christina vyděšeně řekla:

- Mohou nám sundat zbraň! Magdochko, seberte jim zbraň.

Světlovlasá dívka, jakoby pokrytá zlatým práškem, zavrčela:

- Udělám to! A pak se pokusíme vzít tuhle posádku živou!

A kráska se pokřižovala. Pak namířila pistoli svým půvabným bosýma nohama. To je přesnější než použití rukou. Dívka popadla opasek zuby a stiskla knoflík prsty.

Pistole zahřměla a velká, pancéřová střela, letící několik kilometrů, zasáhla hlaveň sovětského vozidla. Ano, tato žena Magda je trefná. Trefila mě přesně, jako by ji praštila pěstí do nosu.

Gerda zapískala:

- No, ty máš přesnost! Ano pane!

Dívka, zlatá blondýnka, sebevědomě odpověděla:

- Z Boží vůle, to je vše!

fíka s pohyblivými prsty :

"Bez vlastní šikovnosti ničeho nedosáhneš." A náš výcvik, vynikající genetika a bojová praxe!

Charlotte nadšeně zpívala:

- Víš moc dobře Mag, svět je plný zázraků. To jsou jediné zázraky, které lidé mohou udělat sami!

Magda se zachichotala a vystřelila na SU-76. Vrazila náboj do auta a zaštěbetala:

- Máme speciální zprávy. My holky jsme prostě top třída! A pak slyšet písně o lásce, která se zpívá až do svítání!

Sovětské vozidlo explodovalo a vybuchly granáty. Německé dělo s dlouhou hlavní přineslo smrt a zkázu všem.

Magda si těžce povzdechla a zazpívala:

- Odpusť mi mé hříchy, otče. Já vím, mám jich hodně! Poslouchejte, prosím a pomozte! Chci činit pokání před Bohem!

Gerda a Charlotte se pohrdavě zašklebily. Věděli už o projektech nového kostela, kde bude kříž nahrazen hákovým křížem. Dosud byl ale problém s panteonem. Na jedné straně Hitler chtěl jednoduchý a srozumitelný monoteismus. Ale na druhou stranu, vrchol Třetí říše měl touhu zahrnout staroněmecké bohy do panteonu. A to nahlodalo monoteismus.

Vůdce byl nakloněn myšlence, že na počátku byl pouze jeden Bůh. Pak stvořil další bohy, kteří bezesporu poslouchají Všemohoucího superboha. Pro Němce to bylo jednodušší a přehlednější. To znamená, že Nadbog je jeden, jako Fuhrer, a ostatní jsou jako bojaři za cara.

Takže ve skutečnosti je to jednodušší a přehlednější. Němci byli považováni za národ vyvolený Všemohoucím Bohem, aby vládli vesmíru. Všichni ostatní jsou jen otroci. Bylo plánováno nahradit kříž hákovým křížem a přemalovat kostely v černé, bílé a červené barvě. A přirozeně změňte svaté. Pověšením Hitlera, jeho zvěřince a některých německých bohů na ikony.

Před ikonami zůstaly svíčky, ale zapálily se i pochodně. Modlitby se také změnily. Židle byly odvezeny a bylo plánováno vykonávat službu pouze ve stoje a vkleče. Zvenčí by nové chrámy musely mít osmicípou kopuli červené a bílé.

Nacisté navíc plánovali oživit lidské oběti a oživit starověkou chrámovou prostituci. Výsledkem byla tak hrozná směs pohanství a monoteismu, navíc barbarské formy.

Ne nadarmo postupovalo formování nového náboženství poměrně pomalu, aby nezpůsobilo rozkol ve válčící společnosti.

Nacisté navíc věřili více novým typům superzbraní než okultním silám.

Zde je například nejnovější zbraň a ve skutečnosti nejpraktičtější při ničení tanků. Stejně jako její nejnovější rozsah.

Magda vystřelila, zasáhla SU-122 a zakoktala:

- Ach, jak jsem zlý!

Gerda se zlověstně usmála a zavrčela:

- Přijde čas a jméno Kristovo bude po celém světě zapomenuto! A svastika pohltí všechno a všechny!

Valerka vztekle zatnul pěsti a zvolal:

- Ne, srp a kladivo ovládnou svět!

A v chlapcových rukou se objevil hyperblaster.

Levka také s nadhledem poznamenal:

- Bojovali jsme a budeme bojovat!

A v rukou pionýrského chlapce vznikl vyhlazovací postoj. A zatřásl a vztekle dupl bosou nohou, čímž švába rozdrtil.

Marinka také získala působivý arzenál a zasyčela:

- Lenine, strana, Komsomol - čeká tě porážka!

Slávka držel v rukou pulzní ultrazvukový zářič, rozhodně s ním zatřásl a řekl:

- Viděl jsem Führera a jeho hordu v rakvi!

Tři chlapci a dívka zatřásli zbraněmi a bez rozmýšlení zahájili vražednou palbu na blížící se nacisty a chrlili hyperplazmu. A své nepřátele doslova drtila. A vojáci Třetí říše se před našima očima doslova proměnili v lahodné kebaby.

A nádrže se doslova roztavily a proměnily se v řeky tekuté, jiskřivé oceli.

A tekla jako šarlatové proudy. Marinka na jeden z těchto potůčků stoupla bosou nohou . Spálila si holou, dětskou podrážku a křičela:

- Ultra černá díra !

Valerka souhlasně přikývla:

- Ano, o nohy se musíme starat, jsme ještě děti!

Slávka, pokračující chrlení proudů agresivní hyperplazmy na nacisty a spalování jak nepřátelských vojáků, tak techniky, jak tanků, tak letadel.

A tak průkopnický terminátor navrhl:

- Možná můžeme zpívat?

Levka energickým přikývnutím potvrdil:

- To je přesně to, co budeme zpívat! A bude to hyperfotonické !

Valerka kašlala a zpívala s citem a energií:

Jsem moderní chlapec, jako počítač,

A je snazší říct , mladý zázrak ...

A ukázalo se to velmi cool -

že Hitler bude posedlý!


Chlapec je bosý závějemi, chodí pod fašistickými zbraněmi... Nohy má šarlatové jako husa

a čeká ho smutné zúčtování!


Ale průkopník odvážně narovnal ramena

, usměj se  kroky k zastřelení...

Vůdce posílá někoho do pecí,

Někoho zasáhl fašista šípy!


Zázračný chlapec z naší éry, vzal blaster a vrhl se směle do bitvy ...

Fašistické chiméry se rozpustí

a Bůh všemohoucí bude s vámi navždy!


Chytrý chlapec praštil paprskem do Krautů, A pokosil celou řadu monster ...

V dálce od oceli blíže komunismu

Zasáhl fašisty vší silou!


Zázračný chlapec vystřelí paprsek, Koneckonců, má velmi silný blaster... Roztaví "Pantera" jedním douškem, Koneckonců, je to jednoduché , víš, šmejd!


Bez ničeho vyhladíme fašisty a protivníky jednoduše vyhladíme ...

Náš blaster zasáhl vší silou,

Tady cherub roztahuje křídla !


Zničím je, bez lesku kovu, Tento mocný "Tiger" vzplál...

Co jsou Krauti, neznáš dost země?

Chcete další krvavé hry!


Rusko je velká říše,

Táhnoucí se od moře k pouštím...

Vidím dívku běžící bosou,

A bosého chlapce - ztrať se!


Ten zatracený fašista svižně pohnul tankem, Ocelovým beranem vjel prudce do Ruska ...

Ale my dáme džbány krve pro Hitlera,

Nacisty rozdrtíme na malé kousky drnu!


Vlasto , jsi mi nejdražší,

Neohraničený horami a temnotou tajgy... Není třeba, aby vojáci odpočívali na svých postelích - Boty

se třpytí v galantním pochodu!


Stal jsem se velkým průkopníkem na frontě, hned jsem vyhrál Hero"s Star ...

Pro ostatní bez hranic půjdu příkladem,

soudruh Stalin je prostě ideál!


Můžeme vyhrát, to vím jistě, I když děj historie je jiný ...

A přichází útok zlých fekálií,

A Führer se stal něčím opravdu skvělým!


Pro USA je malá naděje, plavou bez žertů... Fuhrer je schopen svrhnout z piedestalu, Hrozné kapitalisty, jen trosky!


Co dělat , když se chlapec ocitl

v zajetí, svlékl se a vyhnal do mrazu...

Teenager zoufale bojoval s Fritzem , ale

Kristus


trpěl za nás as ním! Pak bude muset vydržet mučení, Když tě spálí červeným železem ...

Když ti rozbité lahve na hlavě

přitiskli rozžhavenou tyč k patám!


Radši mlč, chlapče, zatni zuby, A snášej mučení jako ruský titán...

Ať ti spálí rty zapalovačem, Ale Ježíš může zachránit bojovníka!


Projdeš jakýmikoli muky jako chlapec, ale vydržíš to, aniž by ses klaněl pod bičem ...

Ať ti věšák chtivě trhá ruce,

kat je nyní král i černý princ!


Jednou ta muka skončí, Ocitneš se v krásném Božím ráji ...

A bude čas na nová dobrodružství,

Vstoupíme do Berlína , až květen zajiskří!


No, tak co kdyby připnuli dítě,

fašista bude za to uvržen do pekla ...

V Edenu je slyšet jasný hlas,

Chlapec je vzkříšen - výsledkem je radost!


Takže se nemusíte bát smrti, Nechť je hrdinství pro vlast ...

Koneckonců , Rusové vždy věděli, jak bojovat,

Vězte, že zlý fašismus bude zničen!


Půjdeme jako šíp rajskými křovinami,

S dívkou , která je bosá ve sněhu ...

Pod námi je zahrada, vroucí a kvetoucí,

já jsem průkopník běžící trávou!


V nebi budeme navždy šťastné děti, Je nám tam báječně, moc dobře ...

A není krásnějšího místa na planetě,

Vězte, že to nikdy nebude těžké!

Děti v této části snu byly hrdiny a ve druhé části se také odehrály velmi významné události.

Po koupání ve Volze si dívky lehly na pláž. Zatímco Wehrmacht nijak nespěchal s přesunem dále na sever. Nacisté doháněli škody, většina ztrát byla v zahraničních divizích a tlačili na sovětská vojska nálety.

Zdá se, že Hitler byl poněkud zklamán. Rusové bojovali tvrdošíjně a síla odporu neklesla. Nebo fašista číslo jedna měl jiné úvahy. Ale v každém případě nacisté váhali. A to jsme se ještě neposunuli.

Dívky nemohly klidně ležet na pláži, kroutily se a otáčely se jako kolovrátek.

A Magda najednou začala plakat. Gerda, když viděla, že dívka se zlatými vlasy řve, opovržlivě odfrkla:

- No, náš svatý bude zase mluvit o morálce...

Magda souhlasně přikývla:

- Samozřejmě, že jsme spáchali takový hřích...

Charlotte vyprskla smíchy.

- Ona sama sténala a řvala s námi z orgasmů a teď z ní fouká sople !

Gerda vyskočila. Byla vysoká, opálená, měla na sobě jen tenké kalhotky. Válečník zasyčel:

- Dost! Pamatujte, že Bible je židovská kniha. To není pro Árijce!

Christina dodala:

- A nedělej nám ostudu! Ve Třetí říši nebylo a není a už nikdy nebude křesťanství! Vytvoříme si svůj vlastní monoteismus, ten monoteismus árijství ... A nebude jiné náboženství než náboženství nacismu!

Zrzavý ďábel, když to řekl, dokonce začal křičet a dupat do bosých, vytesaných nohou.

Magda negativně zavrtěla hlavou:

-Ne, pořád ničemu nerozumíš...

Gerda vztekle zavrčela:

- Co bychom měli pochopit? Že jste otráveni jedem židovského náboženství. A tam je nejlepší a árijský. Musíte se konečně stát našimi a ukončit abraaismus ve své duši!

Christina vycenila zuby a zachichotala se:

- Pouze zlé náboženství, možná nacistické... Zlé a zároveň konstruktivní. K čemu je náboženství, které zakazuje i jen se dívat na ženy a obdivovat je?

Magda vztekle plácla půvabnou nohou do teplého písku a odpověděla:

- Podstatou každého náboženství není jeho vnější přitažlivost, ale autenticita!

Gerda se zachichotala a upřímně překvapená se zeptala:

- Jaká jsou kritéria pravosti? Dokažte, že Bible je slovo Boží a zjevení Všemohoucího !

Magda řekla nepříliš sebevědomě:

- No, například biblická proroctví...

Gerda se dívala safírovýma očima a s výrazem v hlase se zeptala:

- Existuje nějaké proroctví o Třetí říši a o tom, že Německo ovládne celý svět?

Magda bezmocně rozpřáhla ruce, přejela špičkou bosé nohy a sotva slyšitelně řekla:

- Ne! Není to tam!

Gerda učinila rozhodný závěr:

- Takže tato proroctví nestojí za nic! I vejce bez žloutku.

Magda zavrtěla hlavou a tiše se posadila do lotosové pozice. V jejím nitru se odehrával očividný boj. Mezi touhou být pravým Árijcem a zůstat v Kristu.

Magda sama nevěděla, co si vybrat. Opravdu chtěla setřást křesťanství a stát se skutečnou bestií. Ale na druhou stranu touhu vrhnout se do neřesti něco brzdilo. Někdy Magda omdlela a cítila orgasmus, když ji osahávali a šukali mladí a pohlední muži. A teď ji sužovalo svědomí.

Christina, přemýšlela nahlas, poznamenala:

- Pro mě od samého začátku, co způsobilo odmítnutí v Bibli, byla právě skutečnost, že Židé jsou Boží lid. - Dívka dupla holou patou do písku, zvedla prach a pokračovala. - Židé, existuje Boží lid? No, co by mohlo být absurdnější? Nemůžu to vůbec snést. Jak idiotsky to zní. No, kdo tomu mohl věřit?

Gerda pokrčila rameny a řekla:

- V Bibli je mnoho, co nelze rozumem pochopit. Nám fašistům se říká kati, protože ničíme podřadné jedince lidstva. Ale Bůh v Bibli zaplavil celý svět, zabil miliony lidí a mnoho nevinných zvířat. Zůstalo jen osm lidí. - Dívka si lehla na písek, dělala kliky na pěsti a pokračovala ve svém uvažování. - Přemýšlejte o tom, kolik krutosti je v této židovské knize. A sami Židé se v dobyvačných válkách chovali barbarsky .

Charlotte potvrdila:

- A je to! A jakou měli domýšlivost. Chtěli zabít Pavla, když oznámil, že Pán zamýšlí zachránit i pohany. Jako pompézní krůty, kteří považují jiné národy za nehodné života!

Magda zvedla hlavu a vysvětlila:

- Věčný život!

Charlotte se posadila ve vodorovném rozkolu as chichotáním poznamenala:

- A i tak. Fuhrer neslíbil nebe po smrti. Slíbil, že během života této generace vyzdvihne Třetí říši. A stalo se! Neuplynulo ani dvanáct let, co jsme pány poloviny světa!

Rudovlasá čertice mrkla na své přátele a dodala:

- A Bible slibuje nebe až po smrti.

Gerda opravila ohnivou Charlotte:

- Ne po smrti. - Blonďatá terminátorka potřásla prstem. - Ani ne po smrti, ale až po druhém příchodu Krista a konci světa. Takže spravedliví čekají na nebe velmi dlouho!

Christina udělala salto a zařvala:

- A už si užíváme ráj na Zemi! Nebo alespoň aktivní nesmrtelnost!

Gerda ochotně potvrdila:

- A je to! A co potřebujeme? Hodně a přitom už máme skoro všechno!

Magda naštvaně poznamenala:

- Přesně tak, už to tam je... nebo... zatím!

Gerda otevřela své safírové oči:

- Nerozuměl?

Magda ochotně vysvětlila:

- Je dobré žít na Zemi, když jste mladí a krásní. Zkuste si ale sami představit, že jste stará žena. A to ještě nikdo nepotřebuje !

Gerda zkřivila svou mladou, svěží tvář:

- Wow, k čemu to je?

Magda vzrušeně řekla:

- A kromě toho. Pokud se stanete zchátralými a osamělými, nemocnými a zraněnými, pak bude vaší jedinou útěchou Kristus.

Gerda vztekle dupla bosou nohou a odpověděla:

- No, já ne! V poslední hodině se obrátím na Thora!

Christina s okouzlujícím úsměvem poznamenala:

- Proč si myslíš, že zestárneme?

Magda pokrčila rameny a poznamenala:

- Jsme lidé. A všichni lidé stárnou!

Christina se zachichotala a poznamenala:

- Co když árijská věda porazí stáří?

Magda se usmála a blýskla svými perleťovými zuby:

- V tomto případě budu velmi šťastný!

Christina vrčela:

- Všechno nemožné je v našem světě možné. Árijský bůh objevil, že dva a dva jsou čtyři!

Charlotte se zazubila, zakroutila boky a řekla:

-Není nic hroznějšího než stáří. To je velmi hrozný stav!

Gerda přikývla a poznamenala:

- Mladý pes je lepší než starý lev. Ech, kdybych tak našel lék na nesmrtelnost!

Charlotte zpívala s potěšením:

- Navždy mladý, navždy bos!

Gerda souhlasně přikývla hlavou:

- Neustále chodíme bez bot , a proto si navždy zachováme mládí!

Magda se v odpověď zachichotala a poznamenala:

- Černoši jsou také neustále bosí, ale nestali se nesmrtelnými!

Gerda vzpomínala:

- Můj jmenovec rád běhal bosky po sněhu nebo podzimním bahně. A zvěčnil její jméno! Tak hurá do toho a rozzáříte své holé, dívčí podpatky!

Charlotte se otočila na písku, udělala podélný rozkol a zaštěbetala:

- Oh, stáří, zatracené stáří. Nerozdělím se s miliardou - budu navždy mladý!

Gerda pokrčila rameny a poznamenala:

- Naši čtyři mají peníze i majetek Afrika a Rusko. A co chceme?

Christina s nadšením řekla:

- Celý harém mužů! Bylo by tak skvělé mít seraglio samců!

Charlotte ochotně souhlasila:

- Ano, to by bylo skvělé. Na mužích miluji rozmanitost!

Magda chtěla vyhrknout o duši, ale rozmyslela si to. Jen obličej byl ještě smutnější. Takhle to v životě chodí. Tím nechci říct, že je to neplodné. Byl by hřích, kdyby si ti čtyři stěžovali. Dosáhli toho hodně. Existují i ocenění, poněkud horší s hodnostmi. A velká sláva. A materiální akvizice.

Považujte je podle pozemských měřítek za velmi šťastné a během celé války nebyli nikdy vážně zraněni.

A přitom je nelze nazvat úplně šťastnými. Jaká je výhoda křesťanů? V životě se spokojí s málem. A proto se jim v každém případě zdá, že jsou šťastní. I kdyby Kristus neslíbil harémy a paláce.

Magda se občas cítila jednoduše nešťastná. Zvlášť když jsem myslel na Krista. Dobře, vražda. Samson i David zabili. Mezi svatými bylo mnoho hrdlořezů . Ale sexuální touha? Její horká krev! Magda chtěla lásku, včetně té fyzické. Narodila se se zvýšenou sexualitou. Stejně jako ostatní holky.

A jak jí to Bůh odpustí?

A i když křesťanství není tím pravým náboženstvím, co je tedy pravda?

Magda položila svým přátelům otázku:

- Proč bychom měli věřit, když ne Kristu?

Gerda naštvaně odpověděla:

- Cože, Führer ti nestačí?

Magda obrátila oči v sloup a odpověděla:

- Ano, Führer je skvělý. Ale může dát nesmrtelnost?

Charlotte racionálně poznamenala:

- V každém případě nám křesťanství nevyhovuje. Nemůžeme jinak než hřešit. Nepotřebujeme Boha, který zcela odstraní hřích!

Magda rozpřáhla ruce a smutně poznamenala:

- Takže alternativou je věčnost v pekle?

Charlotte se zachichotala a navrhla:

- Možná to tam není tak špatné.

Gerda vztekle dupla na kulatou patu, narazila na plochý oblázek a zaštěkala :

- Pro Árijce nebude žádné peklo! Pravý Bůh dává vítězství! Vyhráváme, a to je ta nejpřesvědčivější věc. Nemáme Bibli. Máme Mine Cafe. A nic víc než díla Führera!

Christina navrhla dívkám:

- Pojďme si zaběhat!

Dívky využily této příležitosti k protažení nohou s nadšením. Obecně platí, že dokud je klid, můžete odpočívat.

Magda běžela a přemýšlela. Ano, to nejcennější, co člověk má, je mládí a zdraví. Když tomu tak není, pak kapitál radost nepřináší. A co sex? Tím dochází k omlazení organismu. A proto je užitečný pro fyzickou kondici, zejména pro ženy. A abstinence je extrémně škodlivá.

Ale křesťanská morálka říká něco jiného. A vůbec, svět je nespravedlivý. To, co vám dělá největší radost, je škodlivé. A například opravdu chci čokoládu. Nicméně netloustnou, protože jsou neustále v pohybu.

Co můžete říci o nebi? Nebylo by to bez hříchu příliš nudné?

Magda myslela i na Satana. Otázka je téměř věčná. Proč Bůh stvořil Syna úsvitu, když věděl, že zhřeší a odnese s sebou miliardy inteligentních bytostí? Zajímavou verzi vyjádřila prorokyně Elena: Bůh nepotřeboval roboty. A Všemohoucí se rozhodl, i tak krutým způsobem, ukázat vesmíru ničivost hříchu a hodnotu Božské lásky a milosti.

I když na druhou stranu nějak předem odepisovat biliony andělů a nespasených lidí k likvidaci, nebo navíc k věčnému zatracení, vypadá jako experimenty SS na vesmíru. Něco jako toto očkování proti hříchu a vlastně z myšlenky žít nezávisle na Bohu vypadá fanaticky a staví samotného Stvořitele do špatného světla. Na druhou stranu, je-li pro Boha tak důležitá poslušnost stvoření, nebylo by snazší zpočátku vytvořit bioroboty, kteří v zásadě nejsou schopni hříchu!

Ale kněz nebo teolog namítne: roboti nejsou schopni upřímné lásky! Pouze živý tvor, který umí hřešit, může skutečně milovat, a ne podle naprogramovaného programu!

Lucifer s tím souhlasí. Do jisté míry se démoni stali bratrstvem se zásadami vzájemného respektu. Ale pokud bytosti schopné hřešit mohou milovat, bude láska skutečná, když se ztratí schopnost jít proti vůli Boží? A pokud není ztraceno, jaký smysl má pak divoké mučení bilionů hříšníků, jak lidí, tak andělů? Nebo dokonce jejich zničení?

Lucifer o tom přemýšlel a satanova logika navrhla nejoblíbenější možnost pro duši Syna úsvitu: protože Bůh potřebuje věčnou lásku a láska je nemožná bez hříchu, tedy bez jednání mimo vůli Všemohoucího, pak hřích musí být věčný. To znamená, že nositelé hříchu nebo opozice vůči vládě Všemohoucího také podléhají zvěčnění. Luciferovi pak nehrozí, že skončí ve věčném pekelném ohni nebo bude beze stopy vymazán jako kresba křídou hadrem. A sám Satan, jeho andělé a hříšní lidé se budou moci vydat jinou cestou. Dokáže vytvořit vlastní civilizaci a vytvořit další skutečné vesmíry?

Peklo se například velmi rozvinulo a s pomocí mnoha dimenzí se rozšířilo a zabarvilo do skutečného vesmíru. A lidé utvářejí krajinu podsvětí mnoha způsoby. Částečně včetně toho, že víra člověka ukazuje peklo, jak očekává svou vlastní posmrtnou existenci. Ale jen částečně, protože i Lucifer potřebuje spravedlnost a rozvoj i jedince, který zemřel v těle.

První modifikace pekla nebyla příliš bohatá a pohodlná - možná z ní vznikly mýty o ponurém Tartaru a strachu ze smrti mezi lidmi. Ale objevily se Champs Elysees - zcela srovnatelné s vidinou ráje mezi prvními křesťany. Viry mezi pohanskými Slovany a Vahlak mezi Vikingy. Objevili se noví hříšníci - podsvětí se zabydlovalo, ale Lucifer měl moc dělat v pekle prakticky všechno. Ale limitem je vaše vlastní představivost. A lidé se stali jeho živnou půdou, která umožnila vytvořit velmi rozmanitý vesmír a už vůbec ne podzemní království s kotlíky a rohatými čerty, kteří pod nimi házeli polena.

Možná i samotná myšlenka jít proti Stvořiteli, nebo přesněji v opozici vůči němu, vznikla kvůli nějakému smyslu pro rutinu. Obyčejný člověk to nechápe. Ale on, Lucifer, myslí, počítá a vnímá vše tak, že to ani ty nejvýkonnější lidské počítače nedokážou pochopit.

Jako Stvoření číslo jedna v moci v tomto vzorovaném, regulovaném vesmíru, kde je vše poslušné Všemohoucímu Bohu, více než kdokoli jiný cítil rutinu a dokonce předvídatelnost událostí.

Ačkoli Satan nevidí budoucnost jako takovou, jeho hyperinteligence je schopna předpovídat a počítat pomocí mnoha parametrů. A Lucifer viděl, že se na tomto světě stane to a to! Něco postaví, nic se nezničí, a pokud je to tak, pak nemá cenu trhat si pupek na stavbě. Hvězdy se točí měřenou rychlostí, světy lidí jsou malé co do počtu a vyvíjejí se pomalu. Andělé nemají skoro vůbec nic na práci.

Ano, byla to rutina a nuda správného, a tedy do značné míry stacionárního vesmíru, co přimělo Lucifera ke vzpouře. Chtěl získat sílu tvořit sám sebe, aby nebyly hvězdy v podobě jen planoucích koulí. Aby vše nebylo tak předvídatelné a málo proměnlivé jako v bezhříšném vesmíru. Když, přísně vzato, není třeba tvrdě pracovat a není kam utéct.

A co by si Lucifer mohl přát: je už nad vším stvořením, ale zároveň nedokáže využít sílu k ničemu nápadnému. Dokonce například seřaďte hvězdičky nebo orazítkujte svá zvířátka . Bystrá mysl a rychlé myšlení daly vzniknout rutině. A konfrontace se Stvořitelem je příležitostí, jak ožít a konečně získat pro sebe těžký, nebezpečný, ale žádoucí cíl: buď porazit Stvořitele, nebo dokázat, že se mýlil! V každém případě není výsledek sporu předvídatelný a mnozí dokonce věřili, že stvoření nemůže být silnější než Stvořitel a on prohraje, Satanova volba vstoupit do opozice je odsouzena k záhubě a beznadějná. Ale alespoň tento boj vyvedl ze stavu ospalé a rutinní podřízenosti žhavou a žhavou povahu toho nejdokonalejšího a nejmocnějšího anděla. A teprve když se skutečně setkal se Stvořitelem, pocítil Lucifer skutečný život a intenzivní boj. I kdyby to byl boj, kde Satanovy analytické schopnosti dávaly téměř nulové šance na úspěch. I když ... Jsou zde některé jemnosti, o kterých lidé naštěstí ještě nevědí všechno.

Magda byla tak unesena svým denním sněním, že si nevšimla, jak narazila do samohybného děla. Letělo to setrvačností. A není divu. Cestou dívky potkaly samohybné dělo E-5, první experimentální model. Zajímavé auto, jen s jedním členem posádky v poloze na břiše. Tak malý a úzký, vyzbrojený 75mm kanónem a koaxiálním kulometem.

Obecně bylo toto samohybné dělo určeno spíše pro přistání než pro bojové operace. Ale je lehký a dá se shodit z padáků nebo na moduly. Navzdory své nízké hmotnosti - pouhých sedm tun, dosáhla tloušťka čelního pancíře E-5 80 milimetrů při velkém racionálním úhlu sklonu.

Takže tento tank bez věže mohl zasáhnout sovětskou čtyřiatřicítku a přitom zůstat zepředu neprostupný. A po stranách bylo samohybné dělo chráněno válečky. Výšku tanku bylo možné snížit na pouhý metr a pouze jeden, obvykle malý, voják byl v poloze na břiše. Nebo možná dokonce dívka nebo teenager.

Dívky obklopily první model nejnovějšího auta. V mnoha ohledech připomínal ještě menší E-10. Němci a konstruktéři nucených otroků s nízkou hmotností dokázali osadit poměrně silnou zbraň, schopnou prorazit svým podkalibrovým projektilem čtyřiatřicítku do čela ze vzdálenosti jeden a půl kilometru nebo i více. A ve vzdálenosti kilometru - spodní část trupu a čelo věže IS-2. Navíc ani tak silný sovětský tank nemusel nutně prorazit pancíř lehkého samohybného děla. Cementovaný pancíř by měl způsobit odraz střely.

Gerda vtipně poznamenala:

- Nemůžete dělit nulou, ale připraví vás o nulu!

Charlotte upřesnila:

- Vyhrajeme, což znamená, že můžeme připravit každého a postavit!

Christina nadšeně zpívala:

- Nelehejte si všichni na postele, Führer dokáže vytvořit řadu! Poslouchejte Führera!

Magda tweetovala zpět:

- Utřeme mnoho slz. Radujte se lidé - Kristus se narodil!

Zbytek dívek agresivně zasyčel a začal mávat rukama:

- Dost! Jsi jen kostelní myš!

Dívka v odpověď vyskočila, pohybovala bosou nohou po ocelovém pancíři tanku a cvrlikala:

- A staneš se silnější v duši! Když je vaše ruka pevná a vaše cíle humánní, můžete rozdrtit ocel násilí!

A čtyři v odpověď zazpívali a současně poskakovali nahoru a dolů:

- Násilí ostří ocel, ale moc zla netrvá věčně. A stanete se silnější v duši! Když je vaše ruka pevná a vaše cíle humánní, můžete rozdrtit ocel násilí!

No, jak jsou tito ďáblové sexy s nahýma nohama opáleným jako zlatá čokoláda. A jak energicky tančí a skáčou. Skuteční divoši. A to jsou ty cool dívky, které se kroutí jako hadi. Krásky tančily a vrhly se znovu do běhu, jejich kulaté růžové podpatky se blýskaly.

Gerda nadšeně zavrčela:

- Nepotřebuji Kaie, chci celý harém!

Charlotte zazpívala:

- Ne!! Lepší než dva harémy!

Ohnivá Christina bude řvát:

- Ach ne! Raději tři nebo čtyři!

Gerda to vzala a melodicky zpívala:

- Ale láska k mužům nezmizí, ne.

Magda křičí:

- No, jaká sprostota! Nemůžete to udělat tímto způsobem!

Gerda se v odpověď zachichotala a připomněla:

- Ale ty jsi taky doslova předl rozkoší!

Medová blondýnka se začervenala a sklesle odpověděla:

- Kdybys jen věděl, jak se za to stydím!

Gerda zazpívá:

- Pořád se nestydím! Pokud byla práce provedena čistě! A z bandity může být umělec! Respektujte talent, respektujte talent!

Respektujte talent - pánové!

Charlotte nadšeně štěbetala:

- Je horko! Teplo! Smažené slunce velkých měst!

Christina to vzala a zamumlala:

- Jsem šťastná dívka! Krásné ze všech stran ! Krásné ze všech stran !

Ze všech stran!

Gerda jen praští hlavou do pancíře samohybného děla a štěká :

- Jsem SS, jsem SS, ale ve skutečnosti ne! A prosím respektujte bariéru. Jsme na záchodě pro všechny

ty bastardy ! Jak učil Hitler - arogantní premiér!

Magda v odpověď vyjekla a poskočila nahoru a dolů:

- Člověk, který nevěří, je nešťastný. Nemůžete žít v hříšné žádostivosti. Protože,

Ten Boží hněv je hrozný! Protože Bůh je přísný soudce!

Charlotte na blonďatou krásku mrkla a zaštěbetala:

- Maso v pekle chřadne horkem. A je na čase, abychom to všichni pochopili už dávno. Kdo nezná víru v Pána, upadne pod jho pekla!

Magda zatřásla pěstí na rudého ďábla a zasyčela:

- Hříšný muž dostane své. Bude to jako pavouk hořící v ohni. Démoni vás budou mučit v podsvětí. Ti, kteří uctívali Satana.

Christina otáčela svými silnými boky a zpívala:

- Výkřik odplaty nad meči - probíhá bitva. A černé oči pod očima a krvavý příboj!

Už jsou čtyři dívky, když řvou:

- Severní vítr, prkno. Ďáble, věz, že andělský strach je věčný!

Dívky dupaly bosýma nohama a skandovaly:

- To je Hitlerův meč! Tohle je Fuhrerův meč! Seřízněte všechny šílence!

A dívky se budou smát.

Gerda to vzala a nahlas zpívala:

- Osudný rok, nemusíte mi věřit. Ale s Hitlerem přijde devět legií! Náš čert Adolf se zlatými rohy obrátí oblohu vzhůru nohama!

A dívky to vezmou a křičí:

- Jsme bojovníci pekelného světla!

A jak se všichni čtyři srazili s holými podrážkami a hustě pršely jiskry všech barev duhy. No, ženy...

Pak se samozřejmě válečníci účastnili mučení. Pionýra zbičovali rozžhaveným drátem, pak začali na rány sypat sůl a jemně nasekaný pepř. Bolest se ukázala jako pekelná a chlapec ječel jako siréna nebo zajíc v pasti.

Gerda posměšně poznamenala :

- Medvěd, chycený v ohni, řve jako býk, V celém vesmíru není silnější bolest. A kamarád má kulomet, každou hloupost přeškrtne!

Chlapec několikrát ztratil vědomí, ale byl přiveden k rozumu a znovu mučen. Přitom prakticky bez kladení otázek. A co mohl vězeň vědět? Sadističtí fašisté si jednoduše užívali chlapcovu bolest.

Průkopníka mučili dlouhou dobu, až nakonec chlapec úplně ztratil vědomí a bolestivým šokem upadl do kómatu. Gerda s lítostí v hlase poznamenala:

- Není to špatné mučení, ale nestačí! Koho dalšího bys chtěl mučit?

Magda naštvaně zašeptala:

-Jste monstra! Tohle Bůh neodpustí!

Gerda zazpívala:

- Nedělej chybu, rybo, Bůh chce mučení, a ne na první pokus!

Christina ohlušující tweetovala:

- Oh, to mučení! Zvlášť když ženě spálí paty horkou žehličkou, jak je to hezké!

Charlotte zasyčela tlumeným hlasem:

- Budeme mučit Stalina, roztrháme ho na kusy!

Zrzavá Christina bude blábolit:

- A já jsem Baba Yaga, ta dívka má bosé nohy!

A válečník šlápl na horkou tyč. Hrubá podrážka cítila příjemné teplo a lechtání. Rudovlasý ďábel zavrčel:

- Jaké vzrušení !

Ostatní dívky neodolaly pokušení běžet bosýma nohama po uhlí. A nohy válečníků jsou tak krásné a vyznačují se harmonií svých linií. A Gerda dokonce odhalila svá ňadra a přiložila rozžhavenou žehličku na šarlatovou bradavku. A smyslně sténala rozkoší, kterou jí bolest způsobovala.

Magda ho následovala a poznamenala:

- V pekle budou nanášet žhavé železo na prsa našich nahých dívek! Máme tedy šanci se předem podívat, jaké to je!

Gerda se zachichotala, olízla horký kov jazykem a zaštěbetala:

- Nebojíme se ani pekla! Dokonce i peklo! Věčně pohlceni plameny ! Ano, v objetí!

Charlotte to vzala a tweetovala:

- Jaká bolest, jaká bolest!

Christina skočila bosá přes žhavé uhlíky a smála se. No, dívčí nohy jsou vždy bosé, chodidla jsou silná jako mozoly velblouda. A vůbec, jde o válečníky té nejvyšší třídy!

Poté se dívky znovu koupaly v řece. Stormtroopeři létali po obloze. A ve vysokých nadmořských výškách impozantní TA-400. Letěli bombardovat sovětská města za Uralem. Taktika neustálého vyčerpávajícího bombardování pomocí napalmových bomb vedla k vyčerpání Ruska. Továrny se tedy postupně dostaly do ilegality, Němci bombardovali dělnické čtvrti, aby zabili co nejvíce lidí. Používali zápalné pumy a těžké rádiem řízené pumy. Co vymysleli nacisté? Například malá vejce s kumulativními výbušninami.

TA-400 dokonce nesl nejtěžší bombu na světě, vážící patnáct tun. Byla vysazena na Uljanovsk. Polovina bloku byla zbourána. Takže fašisté neustále bojovali .

Zdá se však, že Třetí říše čelila síle, proti níž byl napalm bezmocný.

A rakety V vůbec nejsou něčím, co by mohlo poskytnout alespoň nějaký bod obratu v opotřebovací válce.

Dan bojoval v zákopu poblíž Leningradu. Vysoký chlapec, velký a svalnatý nad svými roky, myslel víc na dívky než na boj. Němci město ostřelovali, Rusové odpověděli. Samozřejmě, že nacisté měli více zbraní a ráže byly značné.

Dan střílel z odstřelovače - dlouhé automatické pušky. Kulky byly speciální, s uranovým jádrem. Poměrně drahé a doporučuje se používat šetrně.

Chlapec vzpomínal, jak se včera večer miloval s ruskou dívkou Alenkou. Je to také vysoká a velká žena, velmi temperamentní. Dan je velmi pohledný a krasobruslař, takže dívka s ním ochotně spala. Ale tohle samozřejmě nebyla pravá láska. Ale Dan věděl, jak dívku potěšit. Nicméně, kam by Alenka šla? S elitním esesákem se nelze hádat.

Ale u Leningradu obecně měli Němci jaksi smůlu.

Jestliže se o Stalingradu, kde Rusové projevili houževnatost a bojovali téměř šest měsíců, začalo mluvit ve městě, co pak můžeme říci o Leningradu?

Němci nakonec zabrali i Orenburg, ale ztráty, zejména zahraničních hord, byly kolosální. Fašisté obecně, navzdory svým rasovým předsudkům, byli nedobrovolně nuceni přiznat: jejich nepřítel byl silný, odvážný a zcela plnohodnotný.

Dan si myslel, že kdyby Alenka otěhotněla, byl by dokonce šťastný. Chtěl jsem rozšířit svou rodinnou linii, nikdy nevíte, co se může stát ve válce.

Také jsem si říkal, proč přišli do ruských zemí? Možná by nemělo cenu snažit se vzít Moskvu po Londýně? Nemají stejně Němci dost půdy?

Rusko se ukázalo jako elastická země, kde byl každý krok vpřed velmi obtížný.

Dan zasáhl nějakého kluka dobře mířenou ranou do hlavy. Možná i stejně starý. Chlapci stále více bojovali na ruské straně. Stalin zřejmě začal chápat, že teenageři jsou užitečnější v první linii než vzadu. Ve skutečnosti je ten chlap u stroje jen málo kvalifikovaný pracovník. A v boji za stejných podmínek jako dospělí!

Dan udělal další ostření na pažbě. V duchu řekl:

- Zkurvysyn Friedrich! Pořád máš větší štěstí než já!

A nahlas dodal:

- Kéž bych se mohl stát pilotem!

A kluk předvedl bicepsy! Docela velký a šlachovitý. Chlapecký sportovec začal dělat gymnastiku. Za ním se připlazila dívka. Nebyla to krásná Alenka, ale někdo jiný, pihovatý , rusovlasý, vysoký a hubený. Dívka Dana obdivovala. Je těžké uvěřit , že je to ještě kluk, kterému není šestnáct. Nadprůměrně vysoký, se svaly z lité oceli, opálený mladík dělal kotrmelce. Dan má na sobě jen plavky a jeho kůže je hladká, jako by byla z bronzu, a má tenký pas jako sklenice. Pihovatá Svetka nebyla považována za krasavici - byla hranatá, hubená z nucené diety, ruce a chodidla měla obalené mozoly. Pravda, její oči jsou zelené a krásné a rysy její tváře jsou pravidelné a rovnoměrné, jako u dívky. Ke křivolaké zlatovlasé Alence má ale daleko.

Světka se chce přiblížit k vysportovanému chlapci, ale bojí se. Danova tvář je stále téměř dětská, s tím jedinečným kouzlem dospívajícího dospívání, kdy mizí dětské otoky, ale vousy, které kazí ruměnec svěží kůže, se ještě nevynořily. Nebýt jeho krátkého sestřihu, pak by se hezká Danova hlava dala zaměnit za dívčí, s mužnou bradou - jak je hezký.

Svetka pochopila, že je ve srovnání s ním beznadějně méněcenná, zejména kvůli té pize. Oh, přál bych si, abych mohl dostat tu ošklivou věc z mého obličeje. Co nezkusila?

Dan na sobě ucítil pohled někoho jiného a prudce se otočil. Udělal kaskádu kotrmelců a skončil vedle Svetky .

Bosá dívka v hadrech křičela. Dan jí položil ruku na ústa a zeptal se:

- Kdo jsi, špión?

Dívka se zasténáním řekla:

-Já jsem Svetka, smiluj se!

Dan, který dobře rozuměl rusky, předl:

- Dobře tedy! Protože jsi mě sledoval, musíš platit peníze, abys mě sledoval!

Svetka strachy zasténala:

- Nemám! Jsem žebrák!

Dan k sobě dívku přitiskl a zasyčel:

- Zaplatíte v naturáliích! Jsme Árijci a vesmír patří nám!

. EPILOG

Děti se probraly z umělého spánku. A především pocítili ve svých svalnatých tělech elán a příval síly. Jejich svaly už byly výrazné, ale nyní jsou mnohem ostřejší, hluboce definované a děsivé. A kůže těla opět ztmavla, téměř zčernala.

Marinka zapískala:

- Páni! Vypadá to, že jsme vyléčení!

Valerka s úsměvem odpověděla:

- A dokonce se zlepšili.

Slávka zatřásla drátěnými svaly a zpívala:

To znamená žít krásně

To znamená žít důstojně...

Naše hrdinská síla,

Síla ducha a vůle!

Levka luskl obnaženými prsty svých dobře osvalených nohou a poznamenal:

- Jsme jen chlapi z oceli!

Valerka opravila:

- Spíš i titan!

Vedle staršího vedoucího průkopníků stál muž s tmavými brýlemi zakrývajícími polovinu obličeje . A řekl tichým hlasem:

- Ano, chlapi. Nyní nejste jako všichni ostatní. Ne, teď jsi možná ještě lepší než ostatní!

Marinka pištěla a cvrlikala:

- Jsme nejlepší na světě,

Naše píseň je ve vysílání...

Vlast nevěří v slzy,

A těm zlým mimozemšťanům dáme jejich mozek!

Slávka vykřikla:

- Byli jsme upíři a teď jsme zase normální?

Muž v tmavých brýlích a náramenících odpověděl:

- Spíš ne! Opravdu jste byli upíři a stále jste, jen se teď nebojíte slunce a jste zbaveni všech slabostí pijavic.

- Správně, je to dokonce kvasar ! - zvolala Valerka!

Marinka se s úsměvem zeptala:

- Tak co?

Muž v epoletách odpověděl:

- V podmínkách, kdy nepřítel ze sousední galaxie aktivně staví bojové hvězdné lodě a zjevně připravuje obrovskou flotilu na invazi , na tom bude jistě záležet!

Slavka s potěšením poznamenala:

- Dětské speciální jednotky! Vidíte, to je velmi cool !

Levka se opravil a protáhl svaly:

- Spíš ani ne pro děti, ale pro pionýry. Už jsme skoro dospělí.

Muž v tmavých brýlích odpověděl:

- Ještě se musíš hodně učit, Valerko. Moc se neuvolňujte.

Marinka tweetovala:

- Jak řekl Lenin: - Studujte, studujte a zase studujte!

Slávka vtipně zpívala:

Co je tohle za školní život?

každý den test ...

Sčítání, dělení,

Násobilka!

Dívka v bílém plášti oznámila:

- A teď se ponoříte do Hypermatrixu. A vaše superschopnosti budou testovány .

Valerka se s úsměvem zeptala:

- Nebo možná předtím půjdeme zpívat?

Muž v tmavých brýlích a náramenících souhlasně přikývl:

- Samozřejmě, že můžeš, zpívat!

A děti začaly zpívat sborově, něco energického a bojovného:

Neohraničený vesmír s hořící hvězdou,

Srdce mi úzkostlivě bije v hrudi!

Jak dobré a radostné je s tebou dělat dobro,

Otevřeme dveře mezi světy!


chlapec velmi brzy poletí do vesmíru,

I když se jen řítí trávou...

A budeme hlodat vědu, bezpochyby, monolit -

Ať slunce svítí nad vesmírem!


Tomboy nakreslil obrázek astronauta do svého zápisníku,

Jeho skica je nesmělá, nešikovná...

Ale my převedeme univerzální ideál do snů -

Ať vyhraje velmi statečný bojovník!


Krásný svět, i když je Stvořitel drsný -

Obsahuje kombinaci černé a červené barvy...

Je mnohem lepší obejít se bez lékařů,

Žít věčně, udělat z planety ráj!


Chlapec vystuduje školu a vystřelí jako šíp na Mars,

A možná se nám Sirius přiblíží...

Vytvoříme to, bude to prostě prvotřídní -

Postavme dům v New Yorku a Paříži!


V jiných světech, kde led krouží třpytivým stříbrem,

Kde je hodně sladkých datlí, banánů,

Položme otázku hrdě, s naší nejostřejší hranou,

Nedělejte z lidí ovce!


Velikost vlasti, víte, spočívá v tom,

Abyste se dostali na okraje všech galaxií...

V rukou silného dítěte je široké veslo,

A na hvězdách je mnoho jasných praktik!


Takže pionýre, drž se velkého kompasu

Co naznačil vládce generací...

Vybudujme svobodný komunismus ve vesmíru,

Ať je to, co nám Lenin odkázal!

Muž v tmavých brýlích a náramenících souhlasně přikývl:

- To co píšeš je úžasné. To svědčí o vašich zvýšených intelektuálních schopnostech.

Dívka v bílém plášti poznamenala:

- Tyto děti výrazně vyrostly. Jsou skutečně schopni velmi mnoho a nyní takové schopnosti mají...

Valerka se zachichotala a poznamenala:

Ano, nyní můžeme...

Levka to vzal a přerušil:

S mou šikovnou rukou to dokážu

Dosáhněte Měsíce z nebe...

Udělám slona z krtince,

A nemrknu okem!

Vrchní sestra navrhla:

- Ukažme jim film, jeden z alternativní historie matrixu. Aby nebyly příliš sebevědomé a pochopily, s kým budou muset bojovat!

Muž v tmavých brýlích sebevědomě pokýval hlavou:

- Zapnout! Bude to zajímavé.

A okamžitě se objevil trojrozměrný obrázek v barvě:

Na frontách druhé světové války hřmělo. Hordy Třetí říše nejen bojovaly, ale také zuřily. Průkopníka Vityu svlékli a přibili nahý za ruce a nohy k tyči. Pověsili to na slunce. Před tím byl chlapec těžce mučen, celé opálené, šlachovité tělo průkopníka bylo pokryto popáleninami a stopami drátu a biče.

Chlapec bolestivě umíral. Jiná dobrodružství se odehrála jinde.

Dívka Daria a chlapec Vaska jdou rychle po lichotivé cestě. Chlapeček Vaska je velmi čilý a aktivní, co chvíli předbíhá svou přítelkyni, běhá kolem ní, blýskají se mu holé paty . A tak se čertík zašklebil a chodil na rukou. Jasné jarní slunce svítí. Daria se usmívá, lesní jehličí příjemně lechtá dívčiny unavené, bosé nohy, je snadné chodit, chodíte a naplňujete svou duši veselostí, navzdory košíku ve vašich rukou. Vaska, jako všichni desetiletí kluci, chce vrtět jazykem, ptá se zejména:

- Jak je v Moskvě? Jaká jsou tam auta?

Daria odpoví vyhýbavě:

- Různé, velké i malé!

Vaska se neuklidňuje:

- A které konkrétně, jsou nějaké velikosti domu?

Dívka ochotně odpovídá:

- Existují takové kamiony KAMAZ, které jsou schopny přepravit až dvě stě tun. Obrovské obří stroje. Co, Vasko, pravděpodobně sníš o jízdě na jednom z nich ? Jak se má mládě mývala?

Chlapec se urazil:

- I když je mi pouhých deset let, na rozdíl od některých jsem zabíjel Němce. Střílel na ně a neminul. A předpokládám , že jsi dívka a ani jsi nepřičichla ke střelnému prachu.

Daria předstírala, že se neurazí:

- Ve válce je čichání střelného prachu jako trhání jetele na poli! Kromě toho, víš, nemám v košíku schovaný jen chleba, ale v bochníku výbušninu. Velitel řekl, pokud je to možné, použijte jej k zamýšlenému účelu, jen se nevystavujte riziku. A ty škádlíš.

Vaska udělal kotrmelec, zvedl nohama šišku, hodil ji vysoko a zapískal jako vtip:

- Hvězdy a kosti padaly v řadě, tramvaj přejela četu říjnových studentů! - pak beze změny tónu. - Vím to! Už mi o tom řekli a velitel mě požádal, abych nastražil výbušniny sám. Nejlepší je to udělat na železniční stanici v Žitomiru a umístit jej pod palivovou nádrž. Nebo, co je složitější, pod autem s generálkou. Náboj není dostatečně silný, aby zničil tank. Takže asi kilogram TNT v bochníku. Chrání vás, bojí se, že vás chytí. Ale nemůžeš vystát to mučení, jsi taková děvka.

Dívka se urazila:

- No, kde jsi na ten nápad přišel?

Chlapec skákal nahoru a dolů a vysvětlil:

- Teď jsi trochu zhubl, ale předtím jsi byl tlustý. Ve srovnání s většinou dívek jsi však nyní baculatá. Můžete u Němců vzbudit podezření a pak budete mučeni. Víte, co dělají nacisté malým holčičkám? Například zásah elektrickým proudem...

Daria se neúspěšně pokusila chytit hravého chlapce za ucho, on uskočil a zašklebil se:

- A jak jsi nemotorný, vůbec nevypadáš jako partyzán. Mladý skaut musí být obratný jako akrobat. Naučíme vás také lézt po stromech.

Dívka zavrtěla prstem:

- Pokud budu obratný, utrhnu ti uši z temene hlavy!

Chlapec řekl filozoficky:

- Ve válce je síla bez obratnosti jako kulomet bez kulek! Tak se uč, holka! Jinak zjistíte, co je to fašistický bič.

Daria byla unavená z rozhovoru s aktivním a chytrým chlapcem. Zmlkla, obdivovala jarní ukrajinskou přírodu, dýchala čistý lesní vzduch, cítila Matku Zemi holýma dívčím chodidlem. Po větvích se mihla veverka, zamávala ocasem a srazila šišku. Vypadalo to lyricky a krásně. Na holých větvích se objevily čerstvé listy. Každý strom vypadal jako živý, se svým zvláštním vzorem, jehož plnost barev a přirozenou sílu nedokázal popsat ani Leonardo. Dívka se dotkla listu dlaní a řekla:

- Víš, nějak jsem si předtím nevšiml přirozené krásy.

Vaska opovržlivě odfrkl:

- Město... Cokoli si vezmeš! I když , víte, jeden profesor zcela správně řekl, že nejlepší báseň o sněhu napsal Papuánec.

Daria se usmála:

- Je to velmi možné. Když černý básník poprvé uviděl sníh, mohl plně, celým svým srdcem, cítit jeho krásu. Sníh šlapeme nohama, ale Papuánec to přijal duší.

Chlapec se vzdorně uklonil k zemi a zeptal se:

- Teď možná umíš zpívat, drahoušku. Máš takový hlas. No prostě zázrak, ne hlas. Slyšel jsem tě zpívat, opravdová siréna. Je pro vás nepříjemné cítit na kůži přírodu?

Daria s nadšením řekla:

- Ano velmi dobře! Nikdy jsem si nemyslel, že byste mohli zažít takové potěšení, když budete bosí procházet lesem a dýchat vzduch plný medu. Dříve jsem byl slepý a nevšiml jsem si takové krásy! Teď jsem dostal zrak a je to, jako bych létal na křídlech. Jak dobrá a čistá je vaše duše.

Vaska přikývl:

-A jsem velmi šťastný. Takže možná budete zpívat něco vznešeného o přírodě. Takže už mě nebaví poslouchat bravurní pochody.

Dívka přikývla se svými blond kadeřemi:

-Samozřejmě, budu zpívat!

Vaska vyskočila, srazila bouli a zaječela:

- No tak, uveď Němce do transu, primadono!

Daria zpívala svým plným hlasem jako kostelní varhany:

Mezi větvemi se objevují drahé kameny,

Aspoň žebrácký batoh mám na rameni!

Chodím chudě ve světle bledého měsíce,

Sláva matce přírodě ve slavném září!

Věřte mi, země je skvělá, známá svou silou,

I když moje tělo je vyčerpané dlouhou cestou!

Podomácku tkané šaty, bosá kráska,

Pod nohama mám oblázky, píchej mě do nohou!

Ale stromy jsou zlaté, svěží, kudrnaté,

Jako měděné groše, svatozář osik!

Jsem mladá dívka, odhazuji staré do prachu ,

Cákám po silnici, déšť polil cestu!

Noc je už chladná, dny jsou teplé,

se vkradla dovnitř!

Domovníci jsou naštvaní a mávají na mě svými košťaty,

Vítr je taky brutální, chce to zhasnout světlo!

Bloudím takhle týdny, už mi krvácejí nohy,

Hlad strašně mučí, v žaludku mi hoří!

Pro páže není žádný úkryt, všichni rytíři zahynuli,

Přes Vlast-Vlast se řítí hurikán!

Stébla stříbrné trávy jsou poseta námrazou,

Perly se vzory, topolové větve!

A mé bílé tělo se třese zimou,

Hvězdný Vodnář mrkl soucitem!


A kam půjdu, kde najdu útočiště,

Pod bosýma nohama křupe led glazurou!

Čeká mě na hřbitově opravdu jen mír?

Pod zemí ve vlhku, schovej se před bouří!

Ne, řekl jsem si, nemůžu být mrtvý,

Ne pokušení, ale strašák, dobře živená rajská zahrada!

Po cestě znovu, když jsem snědl třešeň,

Díval jsem se na západ slunce!

A do Kyjevské lávry, přes závěje,

Přijel jsem z Matky Sibiře bosý!

Tam se žebrák zuřivě modlil před ikonou,

Kvůli Bohu jsem se rozešel se svým copem!

Časy se mění, ve světě je revoluce,

Vstal karmínový, rudý úsvit!

A také chci vidět lepší život,

Dívka odešla přímo od oltáře!

Bývalý nováček se stal členem Komsomolu,

Válečník má na svém kontě více než jednu mrtvolu!

Dokonce se diví, že neposlechla Pána,

Její nejodvážnější se ale nebojí!

Tak se z divoké dívky stala komisařka,

A ve vzteku spálila ruský kostel!

Přestože prošla vojenskou cestou a zůstala nedotčená,

Ale v mé duši oheň spálil vše do základů!

Dívka zpívala a zpívala. Vaska zpívala a skákala nahoru a dolů. Vyšli tedy na asfaltovou cestu. Chodit po ní bylo obtížnější, malé oblázky podél okrajů bolestivě píchaly dívku do chodidel, které ještě nestihly ztvrdnout. Daria se zeptala chlapce:

- Myslíte si, že bez pomoci Západu, mocné Británie a USA budeme schopni porazit fašismus?

Vaska hvízdl a přejel palcem po písku:

- Samozřejmě vyhrajeme, protože pravda a spravedlnost jsou na naší straně! A to je obrovská síla! Zlo nemůže vyhrát!

Daria namítla:

- Válka není pohádka! To je víc než krutá realita. A vůbec, náš život není med, podívej se na náš svět, chlapče. Zvítězí v něm vždy dobro?

Vaska projevil opatrnost neobvyklou na jeho věk:

- Samozřejmě, že dobro ve světě nevládne, ale vždy zvítězí! Proč? Dobro není vždy odměněno, ale zlo je vždy potrestáno!

Chlapec dokonce zpíval:

Je nás dvě stě milionů Slovanů,

Vždycky jsme dokázali bojovat.

Král krve je uvržen do pekla Sodomy,

Pojďme kopnout i do Hitlerových stran!

Daria se usmála:

- Tak to bude! Fašismus neprojde, ale ... Celá Evropa pracuje pro Třetí říši. Wehrmachtu navíc nyní pomohou bývalí spojenci. Koneckonců, nemůžete být poloviční přítel , v politice a válce jste buď přítel, nebo nepřítel! Bojovat proti celému světu je děsivé!

Vaska namítal:

- Spojenci nikdy nebudou riskovat vstup do otevřené války proti SSSR a s Němci si poradíme sami, i když do války vstoupí Japonci. U nás si každý sovětský občan může vzít do ruky samopal. Bitva tedy bude strmá, obtížná, ale vítězná!

Daria si povzdechla:

- Bohužel, nejsou to jen Němci, kteří jsou proti nám. A Japonců je příliš mnoho, takže bojovat bude těžké.

Chlapec přerušil Dariu:

- Dost povídání, pojďme rychleji, nebo ještě lépe běžme.

Chlapi zrychlili krok, když se ozval hluk motorů, skočili do křoví. Stromy podél pásu byly pokáceny, z nich trčely jen pařezy. Kolem projela kolona techniky. Chlapec rychle dodal:

- Padesát sedm vozidel a šest cisteren. Ne tak málo. Soupeři prošli, pojďme, pojďme ještě tlačit.

Přiběhli do města pozdě večer, Daria si myslela, že se zhroutí únavou, udusí se běháním, ale ... Objevil se druhý vítr, pak třetí a dívka běžela. A její mladý partner se ani nezapotil. Město se skutečně hemžilo fašisty: Němci a Italové. Vaska poznal ten druhý podle zvláštního tvaru misek na těstoviny a toho, jak rychle mluvily. Chlapec už uměl dobře německy a Daria jako představitelka intelektuální elity také mluvila několika jazyky. Italština není jedním z hlavních jazyků v Evropě, ale dívka sledovala několik programů v tomto jazyce s překladem znakového jazyka a něco si pamatovala. Dívka se od dětství učila angličtinu, němčinu, francouzštinu, španělštinu, japonštinu a latinu se zahraničními lektory. Daria se tak mohla orientovat podle útržků rozhovoru vojáků. Němci v dívce ve skutečnosti nevzbudili strach, ale spíše zvědavost. Jaké to je vidět zblízka prvního, vlastního fašistu. Strážci u vchodu vypadají úhledně upravení, jejich boty jsou naleštěné a lesklé, jejich mladé tváře jsou hladce oholené. Vaska z nich dokonce dokázal vystřelit cigaretu a vzdorovitě se potáhnul. Daria zavrtěla prstem:

- Víš, tabák obsahuje třicet osm toxických látek a vyvolává rakovinu. A děti, které kouří, rostou mnohem hůř!

Vaska namítal:

- Stalin je horší než ty a navíc kouří!

Dívka s nečekanou obratností popadla chlapcovu cigaretu a vyčítavě řekla:

- Staline, to je Slunce, ale i na Slunci jsou skvrny! Raději požádejte o čokoládu.

Chlapec zavrtěl hlavou:

- Přesvědčen! Ale musím říct, že německá čokoláda je horší než sovětská.

Daria souhlasila:

- Samozřejmě, že je to horší. Ta naše je přírodní z kakaových bobů a ta německá je náhražka. Donedávna mohli kakaové boby dovážet pouze ponorkou. Nyní však mohou fašisté využít toho, že blokáda byla zrušena. Můžete si tedy zkusit natočit čokoládovou tyčinku.

Vaska ukázal svou dětskou pěst s ostrými klouby:

- Raději je zastřelím kulometem! - kroutil se chlapec a zpíval. - Nevyhazujte své slovo do větru, uhaste Němce a zachraňte Rusko!

Daria si položila prst na rty:

- Ticho, lidé už se na nás dívají.

Vaska uvedla:

- Přesně tak, ten nejnenápadnější špión vytváří nejvíc hluku. Například moucha bzučí, ale byl by z ní výborný slídič. Dokonce jsem se pokusil postavit takový létající stroj, ale jak je to možné, když máte v rukou kladivo a šroubovák?

Dívka potřásla prstem chlapci:

- No, ty jsi snílek! Opravdu si myslíš, že bys dokázal postavit něco, co nikdo nedokázal ani za mých časů! I když jsem slyšel...

Vaska byla překvapená a přerušila dívku:

- Jaký čas?

Dívka se zastyděla:

- Jako ve kterém, našem!

Chlapec potutelně přimhouřil oči:

- Zjevně něco skrýváš, nějaké tajemství!

Daria zašeptala:

- Přijde čas a já ti všechno řeknu. Jestli žijeme!

Vaska zapískal:

- Skutečný člověk je nesmrtelný, komunistická věda vzkřísí mrtvé a kdo je tvor, je už mrtvý!

Dětští skauti ztichli a kolem bylo stále více fašistů. Bylo tam opravdu hodně Italů, většinou s dlouhými zbraněmi, nebo zastaralých Schmeisterů . Na hlavách kartonové přilby, boty s ostrými kovanými špičkami, tváře tmavší než ty Němců. Obecně platí, že samotní Němci se od Slovanů odlišují spíše jazykem a tvarem než obličejem . Kromě toho je v pohybech Krautů cosi mechanického, jako by to byli roboti. Tady je rozdíl mezi Rusy.

Je vidět několik tanků, Daria, která je téměř typickou dívkou, se nijak zvlášť nezajímala o zbraně, ale Vaska je v tom expert. On navrhl:

- Tohle je T-4, vidíte, čelní pancíř je šikmý, zkopírovaný z T-34, a dělo má 75 mm.

Dívka poznamenala:

- Poměrně vysoký stroj. Je obtížné lézt.

Chlapec namítal:

- Takže na to je žebřík. Nebojte se, Němci se o to postarali. Je vidět, že tank je nový model, počet poklopů byl snížen a plynová nádrž byla skryta pod pancířem. PTV ho teď nevezme.

Mladí skauti dělali ksichty na fašisty, Vaska dokonce chodil na rukou a tančil před nimi. Daria také předvedla tanec, po hubnutí se mohla mnohem lépe pohybovat. Je pravda, že dívku z dlouhé cesty a rychlého běhu velmi bolely nohy a její něžná chodidla doslova pálila. Daria chtěla zpívat, ale rozhodla se, že nacisté mají příliš velkou čest.

Byl tam zákaz vycházení, ale během války se pracovalo pozdě a nebylo to přísně dodržováno. Vaska mezitím už stihl spočítat kasárna, náklaďáky a samohybná děla s tanky. Vysvětlil dívce:

- Toto je samohybná zbraň , kterou jsem viděl poblíž velitelské kanceláře, slavná německá samohybná zbraň "Okhotnik". Je lehký, vyrobený na základě českého podvozku t -38. Jeden z nejlepších v panzvalu .

Daria byla překvapená:

- Co je panzvale ?

Chlapec vysvětlil:

- Například nacisté nazývají letectví Luftwaffe a tankové armády Panzvale . Stejně tak se tanky T-4 a T-3 nazývají také tanky . Němci své tanky číslují jednoduše, nejlehčí T-1, který se nyní skutečně přestal vyrábět, vážil podle úpravy od 5 do 10 tun. Navíc každá modifikace v souladu s datem vydání má číslování písmen. Auto je malé, neprůstřelné, ale má tři kulomety. Rychlost na dálnici je 57 kilometrů za hodinu, výkon motoru je 100 koní. Dalším modelem je T-2, o něco těžší a výkonnější. V pozdějších modifikacích byla tloušťka čelního pancíře zvýšena na 20 milimetrů a instalována pod úhlem. Výzbroj tvoří dva kulomety a 20mm kanón, samozřejmě nestačí, ale je automat. Výkon motoru je v závislosti na úpravě od 100 do 220 koní, existují i plovoucí modely, rychlost na dálnici je od 40 do 65 kilometrů za hodinu. V současnosti je tento tank častěji využíván jako průzkumný, méně často jako velitelský.

Daria přerušila:

- Myslíš, že teď chci poslouchat přednášky o tancích? Navíc jsem strašně unavená, musím najít dům a přenocovat.

Chlapec zapískal a znovu skočil:

- Bude pro vás užitečné slyšet o tancích! Koneckonců musíme stále bojovat a bojovat s Němci. A prozkoumaný nepřítel je napůl poražen. A máme barák, podzemí mě dobře zná, ale bylo by fajn zaběhnout na letiště. Pravda, toto město má pouze překližkové letáky , ale Žitomir má něco lepšího . Ale neškodilo by to zkontrolovat i tam.

Byla tma, ale chlapec a dívka se obratně vyhýbali hlídkám stojícím podél ulic a křižovatek. Chlapec pokračoval ve vyprávění dívce šeptem a učil základy války. To zase pomohlo Darii vyrovnat se s jejím strachem, okupované město, téměř bez světel, vypadalo velmi zlověstně.

- Nejoblíbenějším tankem v době invaze do SSSR byl T-3. Tento model se objevil v roce 1937. U prvního modelu měl tento tank pouze 20 milimetrů čelního pancíře. Rychlost je pouze 40 kilometrů za hodinu. Pak auto postupně ztěžklo. Zbraň měla ráži 37 milimetrů, lehká, rychlopalná. Krátce před útokem na SSSR, respektive od července 1940, se začal vyrábět tank s 50mm děly. Bylo to způsobeno tím, že 37 mm je příliš málo, dokonce i proti Francouzům a Angličanům. Například francouzský SIS -35 měl 56 mm pancíř a dělo ráže 47 mm.

Daria přerušila:

- Jak víte o francouzských tancích?

Vaska vysvětlil:

- Tito zizáci také bojovali na sovětsko-německé frontě. Němci je vyráběli v omezeném množství v továrnách v okupované Francii. A Panzer - 3, nejoblíbenější tank, který v roce 1941 téměř vstoupil do Moskvy. Nebezpečný stroj se třemi kulomety, k němuž se opravdu nepřiblížíte. Ale T-34 je samozřejmě silnější, ale v optice je horší než fašistický bastard . Bohužel německá technika nestojí na místě a dnes jsem viděl T-3 se 75 mm kanónem. Ano, tihle parchanti se také učí, klíny jim narostly. Bude nutné informovat velení, že nejen T-4, ale i T-3 představují vážné nebezpečí pro naše tanky. Oh, fašističtí šílenci , bůhví jaké plemeno.

Chlapi vyšli z města a běželi blíž k letišti. Vaska varoval:

- Budeme se pohybovat tak, aby vítr foukal naším směrem. Pak nechytnou naši vůni! Pobíhají tu psi.

Daria si povzdechla:

- Psi! Ano, miluji je. Koneckonců, může být něco krásnějšího než pes?

Vaska se zasmála:

- Ano, taky jsem je miloval, dokud nezlomili vnitřnosti dívce asi o pár let mladší než ty. Tak tahle kráska je horší než otrhaná kočka !

Dívka zmlkla. Blížili se k letišti, jehož obrysy byly v polotmě vidět. Byly rozsvíceny dva světlomety, bylo to dost daleko od přední linie a SSSR měl málo dálkového letectva. Stalin obecně nespoléhal na strategické bombardování, počítal se svými spojenci. Světla reflektorů způsobila, že si je vnímavá dívka spojila s očima hraběte Drákuly. Ve skutečnosti to bylo velmi strašidelné monstrum, i když ne tak velké jako letiště. Stromy, jak se dalo očekávat, byly pokáceny a visel ostnatý drát. Chlapec varoval:

- Mohou tu být protipěchotní miny. Udělejte lehkou chybu a nohy se vám utrhnou. Musíte se tedy pohybovat opatrně. Tam, kde jsou zakopány doly, je země čerstvě zoraná a v noci vidím lépe než ve dne.

Dívka byla překvapená:

- Proč je noc lepší než den?

Vaska řekla napůl žertem:

-Ve dne mě obtěžují stromy. A ty, následuj mě přesně, krok vlevo, krok vpravo, střela na místě. Tak?

Daria namítla:

- Paní musí být vpuštěna jako první!

Vaska zvýšil tón a řekl:

- Minové pole se liší od tramvaje v tom, že nepustí dámu dopředu! Tak nebuď chrt !

Chlapec se plazil, ve tmě byly vidět tři kulometné věže a ostnatý drát. Věže vypadaly trochu jako skokanské můstky a světlý plot s ostnatým drátem vypadal jako pavučina. Daria dokonce uvažovala, jestli to nejsou mouchy, které samy letí do pasti. Nebo jsou to vosy, které jsou schopny bolestivě bodnout fašistickou mršinu. Cítí však mrtvoly bolest, ale nacisté jsou již mrtvoly - morálně mrtví! Dívka cítila, jak její koleno narazilo na ostrý kámen a zalapala po dechu. Vaska šeptem varovala:

- Nedělejte hluk, psi mají velmi citlivé uši.

Daria odpověděla:

- Vypadá to, že mi oteče koleno!

Chlapec vyhrožoval:

- Když uděláš hluk, exploduje ti hlava. Z dobře mířené rány, nejprve vaše a pak moje!

Dívka dále mlčela. Chlapi se doplazili k samotnému ostnatému drátu. Chlapec zašeptal Darii do ucha:

- To bzučí! To znamená, že je pod napětím. Tentokrát tu navíc nejsou pouze překližkové modely. Vypadá to, že nacisté chystají něco špatného. Například Yu-188 posazený.

Tohle není dobré.

Daria v odpověď téměř tiše zašeptala:

- Proč ne dobře? Opravdu nacisté vybombardují lesy?

Vaska zavrtěl hlavou a přitiskl své suché, tvrdé rty blíž k uchu dívky:

- Nemysli! Příliš drahé, s největší pravděpodobností se jedná o mezipřistání před přesunem na sovětskou frontu. Jsme příliš malý cíl pro tak silnou zbraň. Takže naše plány je třeba upravit, jmenovitě nastražu výbušniny do nádrže Junkers. Výbuch, pokud budete mít štěstí, spálí několik vozidel, a pokud nebudete mít štěstí, pak jedno takové vozidlo stojí více než tři tanky T-4. Takže hra stojí za svíčku.

Daria zašeptala:

-Pojď, prolezu s tebou?

Chlapec rezolutně odmítl:

- To je přesně to, co byste neměli dělat. Mezi letadly se procházejí hlídky a jeden zkušený chlapec má mnohem větší šanci než nezkušená dívka. Sedni si, počkej, jestli chceš, modli se.

Vaska pomocí tyče začal ohýbat ostnatý drát. Dělal to pomalu, jako když klenotník řeže diamant. Vskutku, sebemenší chyba začne praskat a jiskřit. Nakonec chlapec hůl opustil a zašeptal Darii;

- Drž mě, dokud proklouznu.

Než ho dívka stihla uchopit, chlapec vklouzl do mezery jako myš utíkající před kočkou.

No, tyhle děti měly štěstí, nedošlo k žádnému mučení. Prozatím.

Daria si ale musí zvyknout na nový život. Chůze naboso, což je u ní neobvyklé.

Chlapec umíral na kůlu, vyčerpaný a vystaven krutému mučení.

A nacisté je pověsili na věšák, zkroutili jim klouby a polili je vařící vodou.

A jak měl chlapec sílu mlčet a nerozdělit se? Nikoho nezrazuj a ani si nepřipouštěj vlastní vinu. A teď zemři na kůlu po mučení.

Jakou odvahu a hrdinství vyžaduje něco takového vydržet.

Kolem projel německý tank Royal Lion. Jedná se o jednu z modifikací řady E Vozidlo je vyzbrojeno kanónem střední ráže 210 mm a pancířem ráže 300 mm vpředu, 250 na boku. Takový unikátní stroj o hmotnosti sto tun a s motorem s plynovou turbínou o výkonu 2000 koní. Sice to není nejúspěšnější model, ale je dobře chráněný a dokáže prorazit sovětské tanky na dálku.

Čtyři dívky, které řídily toto auto, vystoupily a zamířily k chlapci. Dívali se na nahé, zmučené tělo umírajícího průkopníka. Potom velitel posádky vystřelil z pistole na hlavu a řekl:

- Ve jménu milosrdenství!

Chlapec, který tiše sténal v agónii, zmlkl . Dívka namočila krev bosou nohou a zanechala několik šarlatových, bledých stop.

Válečníci vlezli do nádrže a jejich nálada nebyla nejlepší .

Velitel posádky poznamenal:

- Tito Rusové jsou velmi tvrdohlaví. Takové mučení snášejí i děti. Nechápu jejich šílený fanatismus!

Její asistent odpověděl:

"Možná je to kvůli nedostatečnému pochopení toho, jak je život úžasný." A že žít je v každém případě mnohem lepší než umírat!

Velitel dívky poznamenal:

- Válka trvá už mnoho let. Všichni jsme z ní k smrti unavení. A samozřejmě chceme změnu! A také klid. Dokáže Rusům slíbit autonomii?

Střelec tanku navrhl:

- Musíme páchat méně zvěrstev. Pak bude všechno jinak. Jsme k nim laskaví a oni jsou laskaví k nám...

A dívky sborově řekly:

Okvětní lístek květiny je křehký,

Kdyby to bylo dávno utržené...

I když je svět kolem krutý -

Chci konat dobro!


Myšlenky jsou křišťálově čisté,

Přineste světlo na mysl...

Jsme jako čisté děti

do zla!

A tank se dal do pohybu. I přes obrovskou hmotnost motor o výkonu 2000 koní vůz velmi rychle zrychlil. A tank se otočil a pohnul se. A hlaveň zbraně je dlouhá i široká, jako kmen borovice! Ukázalo se, že je to silný klínový podpatek. Přesněji mastodont. Další typ věcí, které měly zabíjet a mrzačit ruské lidi

Film se zastavil a vrchní sestra se sladkým úsměvem obrátila k upířím dětem:

- Nyní jste viděli zvěrstva nacistů na polích druhé světové války! Jste připraveni se jim pomstít?

Levka pevně zaťal pěsti a rozhodně odpověděl:

- Samozřejmě, jsme připraveni!

Slávka rozmrzele poznamenala:

- Už mě dokonce unavuje neustále probíhající druhá světová válka. Jako by žádné jiné války v historii nebyly!

Vrchní sestra sebevědomě odpověděla:

- Toto je největší válka v historii lidstva. Naštěstí se třetí světová válka vyhnula a komunismus zvítězil po celém světě.

Marinka s úsměvem přikývla:

"Tomu všemu rozumíme a jsme připraveni bojovat za světlejší zítřky."

Muž v tmavých brýlích přikývl a řekl hrozivým hlasem:

- Nyní začněte plnit mesiáše. Podívejme se, jak moc vaše schopnosti vzrostly.

A čtyři pionýrské děti se vrhly do Hypermatrixu Hypernetu.

A Valerka Lagunov měla svá vlastní dobrodružství. A nejprve na lodi japonské armády unesla hlavního admirála. A bosý chlapec to dělal docela hlučně. A vyčítali mu, aby příště jednal mnohem opatrněji a rafinovaněji.

Chlapec dokonce otráveně zpíval:

Křídlo impéria se vznášelo nad vesmírem,

Všechny hvězdy se najednou otřásly divokým strachem!

A meč se zahalil neúplatnou slávou,

Síla zvítězila, vzkvétala - její nepřátelé jsou v prachu!


Vstali jsme z hlubin hvězdného víru ,

Vstaňte výš, kupole vesmíru!

Prostory, které dobyly brány -

Ve velké slávě, v neustálém boji!


Dosaženo cíle, víry hmyzu,

Ale kdysi dávno sbírali jen pyl...

Nyní, víte, existuje spousta nových hvězdných lodí,

Jsme přece brouci, věřte mi, ne papoušci!


Zamilovat se do planety je štěstí

Mazání nepřátel, čištění prostoru...

Ani nejvyšší duch nad námi nemá moc,

A víte, ještě není pozdě na vytváření světů!


Plná primátů a divokých tygrů,

To, co si brouci myslí, není pupek vesmíru.

A začnou drsnou hru v bitvě,

Ať se jejich dům promění v hořící seno!


Naše těla jsou od narození okřídlená,

Každé miminko vyletí vysoko...

A protivník nedostane odpuštění,

Kat v podsvětí nebe neuvidí!


A vakuum není prázdnota a chlad,

Naděje na světlo nás brouky v něm hřeje...

Ať je starý válečník navždy mladý,

A o našem přátelství rytířů se zpívá!


Když se dostaneme na okraje vesmíru,

Pojďme k dalším, víte, hypostázím...

Nejsme jen Boží stvoření ,

A ztělesnění neomezené síly!

Poté , co Valerka Lagunov zajala Senior Admiral Yamato , vedl japonskou Naturo Armadu . Mimochodem, příbuzný císaře. Nyní však nadešel čas, aby on, admirál císařské flotily, šel nakrmit ryby.

Těch šest, kteří popadli zbraně a již se jako obvykle oddělili, se vydali plavat ke svým potenciálním obětem.

Čtyři děvčata Terminátor nesnesla žádný chlad, ale chlapci, kteří, i když měnili svou fyzickou strukturu, museli zmrznout. A v listopadu se voda ochladila a japonská eskadra zůstala daleko od břehu.

Samuraj pálil z velké vzdálenosti vysokým obloukem a doufal, že dorazí do města citadely bez větší přesnosti. Jen aby Rusy alespoň trochu potrestali.

Abych se tedy zahřál, musel jsem veslovat mnohem energičtěji a snažit se držet krok s partnery.

Noční sabotáž už nebyla novinkou a plán byl vesměs podobný. I když ne tak docela, po krátké hádce se rozhodli, že se rozdělí - každý sám za sebe a tiše se prodíral k největším lodím a vyhodili do povětří munici.

Mělo to svou logiku, protože by bylo obtížnější zatlačit bitevní lodě znovu čelem, Japonci by se prostě pokusili rychle odejít . A noc nebyla příliš tmavá. Moon, a měli byste být velmi opatrní.

Takže teď má každý kluk svůj vlastní cíl a oni vědí, co mají dělat.

Pokud vyhodíte do povětří skladiště s bojovou technikou, která je ukrytá tak, že by bylo extrémně těžké se k ní dostat granátem, pak se loď rozdělí a potopí.

Japonci nedávno aktualizovali svou munici a stříleli pouze z děl dvanáctipalcové ráže , a ani to ne často, jako by se báli zásahu. Takže cílů pro detonaci bylo docela dost. Samuraj musí pochopit, že přiblížit se k ruským břehům je velmi nebezpečné.

Bitevní loď zakoupená od Američanů vypadá docela působivě a efektivně. Hrozivé plavidlo, možná i děsivé. Má dvojici zbraní a ráži 16 palců. A to nemůže neudělat dojem.

Valerka Lagunov vzpomínala, že éra bitevních lodí skončila po druhé světové válce. Ukázalo se, že jsou příliš zranitelné vůči útokům bombardérů umístěných na letadlových lodích. A mnoho z nich, zejména japonských, bylo potopeno.

A jedna bitevní loď stojí i tři až čtyři tisíce středních tanků. Při námořním válčení je tedy o čem přemýšlet.

Chlapec vyšplhal po ocelovém povrchu pomocí velmi houževnatých prstů na rukou a nohou. Ani jsem se neobtěžoval nasazovat přísavky. Není potřeba, kov je sice nový, ale na jednom místě je trochu posetý hroty.

Takže lezeš jako mrštná opice. A pak velmi obratně, pohybem nahou patou, pošlete japonského strážce přes palubu.

S rachotem výbuchů to lze provést nepozorovaně a neslyšně. A pak běžíš po špičkách do výletní komory. Japonců je poměrně hodně, ale to nám vůbec nevadí. Opravdu nevěnují pozornost tomu, co se jim děje pod nohama.

Navíc nějaký kluk vypadá spíš jako otrok než sabotér.

Ano, a zdejší námořníci jsou z nové branné povinnosti a polonahý člun s batohem s ustaraným výrazem působí přirozeně. Počasí sice chůzi v plavkách nepřeje, ale... To je Japonsko, kde bývá přístup k dětem drsný. To znamená, že srubař byl potrestán a jeho vlasy, obarvené na černo, byly spleteny do speciálního copu.

Jeden z námořníků se pokusil chytit chlapce za bosou nohu. Mladý leninista Valerka vypnul libertinu lehkým lusknutím prstu. Ano, mají některé, které využívají služeb chlapců. Toto jsou pravidla, která mají, velká tolerance k hříchu Sodomy. Ne, možná by bylo lepší obléknout si japonskou uniformu?

Jeden z místních chlapců se zeptal Valerky japonsky:

-Kdo jsi?

Mladá leninistka Valerka stroze odpověděla:

- Za dárek pro kapitána, štěně!

Ustoupil a Valerka bez jakéhokoli obřadu otevřela hlavním klíčem vchod do plavební komory. Za nic se nenechal zahanbit a už mluvil slušně japonsky.

Poté jednoduše sejdete po točitém schodišti do úložného prostoru, který je bezpečně pokrytý brněním. Tady se vše ukáže jaksi jednoduše, ne hollywoodským způsobem.

Ale ne a není to jednoduché. Někdo udělal hluk od Japonců. Možná i tenhle kluk z kabiny. Pokud pro dospělé Japonce na lodi s dvěma a půl tisíci členy posádky vypadá tucet a půl teenagerů stejně, nedívají se na ně zblízka, pak se kajutníci víceméně znají a cítí se jako nováček každým vláknem jejich duše.

A Valerčiny svaly jsou příliš výrazné, ne úplně lidské .

Tak co když tam spustili poplach. Je dost času otevřít další dveře a nainstalovat rozbušku?

No, pak je to ještě zajímavější, prorazíme bojem! Není to vůbec Hollywood.

První Japonci, kteří chtěli sestoupit do Kruytovy komory, byli zabiti házením disků. Chlapecký odstřelovač hodil čtyři rukama a čtyři velmi obratně nohama. Celkem bylo zabito zatracený tucet Japonců a byla instalována rozbuška. Chlapec to nechal deset minut a doufal, že se mu podaří dostat ven.

Nyní je čas trochu střílet!

Kdyby byla posádka sofistikovanější, možná by zvolila jinou taktiku. Japonci ale hodně křičeli a vyli. Ale samozřejmě neházeli granáty a bitevní loď, za kterou byly zaplaceny tak obrovské peníze, by explodovala.

Ale jeden ze samurajů, stále před týmem, hodil bombu. Tak nebezpečné, s vytaženým špendlíkem.

Mladá leninistka Valerka vnímala pohyby Japonců jako plavce v rosolu. Jeho reakce a rychlost jsou samozřejmě mnohem vyšší než ty lidské . Po vytažení špendlíku má válečník další čtyři až pět sekund.

Dárek tedy klidně přijmete na bosé noze a pak, postupně nabírající rychlost, ho hodíte. Nechte ho létat a oznamte tar-tarary všem !

Chlapec Terminátor zavrčel:

- To je pro Tsushimu!

A zahřmělo a rozprášilo Japonce různými směry. Bomba vážila dvanáct kilogramů. A samozřejmě ten, kdo to hodil, idiot, mohl poslat celý náklad munice letět do pekla! A pak by se ukázalo, že samurajové spáchali hara-kiri sami sobě.

Jelikož mladý leninista Valerka přemýšlel a rozuměl mnohem rychleji než obyčejný člověk, uvědomil si, že by se ho mohli pokusit zablokovat v tomto skladišti, a proto vstal, než se Japonci vzpamatovali z výbuchu. A samozřejmě vytáhl z pochvy kouzelné meče, které měly navíc tak úžasnou vlastnost, jako je skládací jako televizní anténa nebo teleskopická trubka.

Ano, byla doba, kdy se ke komunikaci používaly antény. Není divu, že futuristé změnili způsob komunikace.

Chlapecký odstřelovač začal kácet samuraje a čas od času vyskočil a zkroutil nohy:

- Meč, to je meč! Bude tě bičovat! A nedostanete příležitost zachránit si život !

Podle schématu pracovaly i dívky a Sláva. Mutantky se přirozeně rozhodly také trochu zamávat meči. Proč se krásky nebaví?

Ve skutečnosti, jak dlouho můžete sedět jako bohyně z kamene? Nebo spíše jednat s naprostou přesností ninji a alespoň trochu nehrát podle pravidel Hollywoodu?

Jen chlapec a bývalý leninský průkopník sovětského impéria Sláva vše dělal tiše a opatrně. Tiše otevřel hákovou komoru, po špičkách sešel po schodech dolů a nastražil rozbušku.

Slávka se navíc převlékla do japonského kabinového kluka, ale neobula si boty. Chataři však většinou chodili bosi a boty nosili jen na přehlídkách nebo když byla příliš zima. A teď, v nejmrazivějších dnech zimy, která přišla na konci podzimu, je i tady trochu chladno. I když to není stejné jako na Sibiři nebo na souši.

Proč je ale Petropavlovsk cenný? Na rozdíl od Vladivostoku se tam dějí zázraky, které se ve skutečnosti ani nedějí!

Mladá leninistka Slávka nastražila rozbušku, vrátila se a pečlivě zavřela pancéřové dveře. Opilý námořník viděl chlapce a zařval:

- Co jsi tam dělal?

Slávka automaticky odpověděla:

- Přinesl jsem pro admirála ruský koňak!

Slávka se ještě nenaučila japonsky a odpovídala anglicky. Otázka však byla položena v britském jazyce.

Pionýra to nepřekvapilo, ale když chtěl opilý čumák ochutnat koňak, dostal šťouchnutí ukazováčkem do krku. Poté Vyacheslav pomohl anglickému žoldákovi jemně se posadit na brnění.

To však bylo vše, na co se použití násilí ze strany mladého válečníka omezovalo.

Ale dívčí rangerky dováděly na plné obrátky. Chtěli si samozřejmě protáhnout svaly, silnější než titan, a dostat se do neplechu. Tedy alespoň trochu.

Mladá leninistka Valerka se také nechala příliš unést a zašla za rozumné meze. A to se bohužel stává velmi často.

Uvnitř se ozval rachot, který explodoval přesně ve chvíli, kdy byl pionýrský chlapec ještě na lodi.

Možná by vše dobře dopadlo, ale chlapce jako naschvál při třesu vhodili rovnou do plápolajícího komína. Chlapec setrvačností přeletěl, jeho fenomenální reakce tentokrát z nějakého důvodu nezabrala a chlapec ranger skončil v plamenech.

Pro jeho silnou a elastickou kůži není tento plamen tak děsivý, může vyskočit.

Rozzuřený chlapec ze všech sil napnul všechny svaly, vzepjal se a zuřivě zatáhl.

A mořská noc ustoupila letnímu dni, mladý válečník neletěl na palubu, ale na drsnou hradbu pevnosti.

A vše se navíc odehrálo okamžitě, houževnatý leninista Valerka se nestačil ani divit, když se čelně srazil s velkým německým rytířem v brnění. Srážka se ukázala být doslovná a chlapcovo čelo prasklo, ale přesto se ukázalo, že je silnější než hledí, a zločinec s divokým výkřikem letěl dolů.

Ranger Boy se rozhlédl kolem sebe a uvědomil si. Dochází k prudkému útoku na starověké město, zřejmě z pozdního středověku. Zbraně jsou plné brnění, brnění, kopí, ale nechybí ani děla a dokonce i skřípění. I když ty druhé jsou stále primitivní.

Mladá leninistka Valerka se dobře vyzná ve zbraních a uvědomila si, že je konec šestnáctého století. Možná i poslední roky vlády Ivana Hrozného.

A soudě podle oblečení a nadávek, na poměrně velké město útočí němečtí žoldáci, polští a litevští páni. A ruská armáda spolu s místní domobranou útok odrazí.

Páni, to je erb města. Ano, toto je Polotsk! Páni, vypadá to, že armáda polsko -litevského krále Stefana Batoryho útočí na ruské město.

Přesněji řečeno, armáda Ivana Hrozného pod osobním velením samotného cara v roce 1563 oblehla a dobyla Polotsk. A nyní chce Stefan Batory odrazit tyto kroupy zpět. Navíc v reálné historii uspěl.

Poté byla vytvořena hrozba pro ruské majetky v Livonsku. Do této doby carské Rusko pod vedením cara Jana dobylo téměř všechna města a pevnosti v Livonii, kromě Rigy a Revelu a několika měst v Courlandu.

S pádem Polotsku nabyl průběh války pro Rusko velmi těžkého charakteru. Zejména druhou frontu otevřelo Švédsko - tehdy mnohem rozsáhlejší a mocnější mocnost, než je tomu nyní. Ale prozatím je to Polotsk, který je klíčovým obranným bodem.

Poláci jsou také unaveni vleklou válkou s Ruskem a Švédové se nehnuli z krutých bitev s Dánskem, pokud nápor odrazí, pak možná šlechta nebude chtít dál bojovat se silným Ruskem a věci budou přijít k míru.

Najednou byl Batory zastaven pouze během obléhání Polotska, což umožnilo značně zdevastovat ruské země. Nyní je ale šance ukončit válku rychleji a s příznivějším výsledkem pro Rusko.

Mladý leninista Valerka, mávající meči, se s divokou zuřivostí řítí na Němce a Poláky. Náhodou se ocitl v nejnebezpečnější části útoku, kam Stefan Batory vrhl své elitní stráže a jeho žoldáci už přelezli hradby.

Chlapec ranger velmi obratně házel úlomky rozbitých kamenných dělových koulí holými prsty. Několik desítek šlechticů a rytířů padlo, zabito vrháním granátů mladého terminátora.

Pionýrský chlapec Valerka, sekající masy Němců a Poláků meči, a s kolosálním nadšením křičel:

- Pro cara a patronyma, vpřed!

Samozřejmě tehdy byli lidé v šestnáctém století o něco lehčí a menší než nyní a svalnatý chlapec ve věku asi dvanácti let už nebyl považován za dítě. Ale přesto, když chlápek v šarlatových plavkách a s drátěnými svaly rozseká na dvou houpačkách mlýnem tucet rytířů, nemůžete se ubránit té nejdivočejší hrůze.

Hrůza samozřejmě přichází od nepřítele, ale udatná ruská armáda a místní milice se naopak nechá inspirovat. A také odpoví výkřiky na zdraví a laskavými údery.

Mladá leninistka Valerka nikdy nebojovala tak urputně a urputně jako nyní. Jako by cítil, že na tomto světě není dlouho, a chtěl ze sebe vybít veškerou energii a způsobit nepříteli maximální možné poškození.

A holé prsty házely úlomky dýk, mečů, dělových koulí, disků a přileb. A chlapec ranger rukama všechny rozsekal jako mlýnek na kávu. Ani sebemenší zastavení nebo pauza. Naopak maximalizace tlaku.

A ruská armáda, když viděla jeho příklad, křičela:

- Anděl je s námi! Vyhrajeme!

Pravá ruka Stepana Batoryho, hejtman Chodkevič, osobně vedla průlom v nejzranitelnější oblasti. Jen asi, a Poláci se žoldáky vtrhli do města, už se rozkročili nad hradbami, ale pak se objevil bosý chlapec, který ty nejlepší válečníky vyhubí sto za minutu nebo ještě rychleji. Jak se můžeš nezbláznit a neztratit hlavu?

Chodkevič se stovkou nejlepších válečníků se pokusil vylézt na titulní věž. Nemusel však ani zkřížit meče s průkopnickou hajnou Valerkou, kus hrotu kopí zasáhl hejtmana přímo do oka, které tak obratně vyrazil nohou.

Smrt hejtmana vážně zpomalila a přivedla zbytek žoldáků a Poláků do zbabělého stavu. Nebýt obranných oddílů tatarských lučištníků a pěchoty z města Janov, horda by okamžitě ustoupila.

A tak zazněl signál a Stefan Batory vrhl čerstvé zálohy do bitvy. Nechtěl váhat ani se poddat. Město Polotsk je plné bohatství a vyplácení platů těmto chamtivým a četným žoldákům je velmi drahé.

Prodlužovat obléhání je také nemožné, protože Rusko ještě není ve válce zcela vyčerpáno a může shromáždit a poslat posily do Polotsku. Zejména se objevil nový, poměrně talentovaný guvernér Skopin-Shuisky, který je schopen porazit polsko-německé jednotky vyčerpané v útocích.

Ne, měli bychom rychle vzít město útokem!

Zároveň zahájili palbu z mušket. Samozřejmě z takové vzdálenosti cílená střelba nepřipadá v úvahu. Většina olověných střel, velkých jako vlašské ořechy, zasáhla vlastní davy spěchající k útoku.

Několik řad bylo zabito najednou a Valerka Lagunov provedla techniku "dračího fanouška" a poslala barona Magellara do dalšího světa . A ještě jeden francouzský hrabě, který se stal žoldnéřem.

Zbytek ruských vojáků začal tlačit ještě urputněji. Někdy se lidem dějí zázraky - víra, naděje, láska. A pak zapomenou na svůj strach a svrhnou celé armády protivníků meči, kopími a kosami .

Místní milice bojují. Mnozí z nich jsou vyzbrojeni kyji, sekerami a kosami. Sousední vesnice se shromáždily na podporu ruské armády a rolnictva. Mnoho dětí a žen bojuje.

Chlapci většinou střílí z lehkých luků, případně používají krátké šavle či dýky. Někteří používají starodávný prak. Ale selské dívky , jaké potěšení, upravily harfu na prak. Valerka, která usekla tlusťochovi hlavu , povzbudila bosé dívky:

- Tady k nepříteli! Hoď silněji!

Dospělí obránci bojují zpravidla v botách nebo lýkových botách, zatímco děti a ženy jsou výhradně naboso. Navíc nejen kvůli chudobě. Jeden z bosých chlapců, asi čtrnáctiletý, seká v poměrně drahém stříbrném brnění a má šavli s pozlaceným jílcem.

To je zjevně mentalita středověku - děti jsou otužovány. Navíc je opravdu teplé počasí a není důvod trhat sandály nebo boty. Dospělí muži však nechtějí být trampy a kdo si nechá narůst vousy, musí nosit holínky.

Mladá leninistka Valerka se však nenechává zahanbit tím, že vypadá příliš jako tulák, nebo dokonce otrok. Naopak Poláci, považující ho za něco nadpřirozeného, se ho ještě více bojí.

A přestože Stefan Batory vrhl do bitvy všechny své zálohy, desetitisíce rytířů a šlechticů nemohou rozdrtit ruské vojáky a běloruské milice, i když jich je pětkrát více ( a to pokud počítáte obránce spolu s dětskými vojáky!) . Stotisícovou armádu přivedl polský král a žoldák tureckého sultána. A taje přímo před našima očima.

Aby rozveselila početně podřadné ruské válečníky, mladá průkopnice Valerka hlasitě zazpívala:

Sokol Velké vlasti -

Leťte výš než hory a nebe!

Nechť pravoslavné tváře-

Budou volat - Všemohoucí vstal!

Slunce Velkého Ruska,

Ulehčete naši cestu mocněji!

Jsi nejkrásnější ve vesmíru

Nikdy nebudete roztomilejší!

Mé srdce směřuje k Ježíši

Vybuchne jako vroucí sopka!

V nebi není místo pro zbabělce -

Pojďme na výlet, lidi!

Na světě bude Vlast,

Zářit jako nesmrtelný kvasar!

Ale nezaujatí soudci -

Dej vám všem milost!

Sloužit zemi věrně -

Ten, který je jako hvězda...

Vlast, Bůh Rusko je posvátné -

Láska zůstane nezměněna!

Obracím se na tebe -

Obracím se k sobě -

Sloužit věrně velké zemi -

Ve vesmíru, v hlubinách, vodě a všude!

Pak tu bude Ježíš

Pak tam bude Maria...

A pokušení nekousne...

A Satan nepřijde!

Moje vlast se stane

Rusové jsou lehká rodina...

A pak budeme stoupat,

Nad souhvězdími je váš domov!