# Granuca Dostypnosti

Дмитро Миколаэвич Зубенко

Границя доступност╕. Напевно вс╕м доводилося бачити у в╕ сн╕ дивн╕ реч╕ . Робити таке що в реальному житт╕ не реально. Так, я впевнений в тому що у вас таке траплялося ╕ не одноразово. Той день був особливим для мене. Хоч ╕ пройшло 8 рок╕в а я запамятав його на все сво╓ життя. Чорна земля ховалася п╕д одиялом холодного сн╕гу. Був новор╕чний настр╕й . Тож вс╕ сус╕ди з посм╕шками в╕талися. ╤ от я попивши кави вирушмв на працю . Мен╕ д╕йсно з працею пощастило. Тому що я не встигав нав╕ть викурити цигарку до половини як я вже стояв на пороз╕ магазину .Та в╕в розмову з колегою. Так ранок ми почина╓мо як ╕ вс╕ нормальн╕ люди. Ф╕л╕жаночка кави та сигарка швидко ставили м╕зки на сво╓ м╕сце. Олександр ,ц╕кава людина -добрий друг та можна сказати ╕ м╕й наставник. Не дивлячись на те що в╕н був старший за мене на 10 рок╕в.то все було дуже нав╕ть добре.Скажемо так я багато розм╕рковував,а що буде п╕сля смерт╕.Рай-Пекло чи просто пустота.╤ мен╕ не було з ким про це посп╕лкуватися. Тому що в наш час люди назвуть це не що ╕нше як ╕деотизмом. Тож одного разу ми знайшли сп╕льну мову.Мен╕ здавалося що , ось нарешт╕ я можу комусь розпов╕сти про все те що я знаю та вм╕ю. Ми сп╕лкувалися на р╕зн╕ теми..про л╕торг╕чн╕ сни про фази сну ,сингулярн╕сть, швидк╕сть дзеркала ,переродження душв╕ .шлях душ╕ до вселення в людину до и п╕сля. Розмова була ц╕кавою та довгою. Проте розмову перервав дзв╕нок телефону мо╓╖ д╕вчини , з якою я зустр╕чався майже два роки,.╕ в нас було все добре.Але вона сказала що нам потр╕бно зробити павузу. ╤ тут я притих задаючи соб╕ купу питань.Чому?Хто в╕н ?як таке трапилося? В ц╕лому картина була така .Я стояв тримаючи телефон в руц╕ ╕ весь закамян╕лий .Ноги н╕би то як корн╕ дубу зрослися з п╕длогою я не м╕г зробити й кроку щоб прис╕сти.в середин╕ мене щось об╕рвалося. Слух прийняв т╕льк╕ те що повторював .Чому? Чому? чому? Чому???це було дивне в╕дчуття . Н╕би то я остання людина на ц╕й планет╕. Я взагал╕ н╕коли такого не в╕дчував.Зв╕сно я колез╕ н╕чого не розпов╕в. А по зак╕нченню робочого дня я вир╕шив п╕ти до дому сво╓╖ д╕вчини та поговорити з нею. Я приготувався до зустр╕ч╕ випивши дек╕лька бокал╕в пива . ╤ ось ще зосталося мен╕ 100 метр╕в пройти до дому Оксани.як я побачив машину з яко╖ виходила Оксана та якийся чолов╕к . ╤ п╕шли до хати. А в мене в голов╕ за цю мить коли вони йшли в д╕м , пролунав постр╕л ,н╕би то я на б╕гов╕й дор╕жц╕.Я розвернувся та шо було сили намагався як найбистр╕ше вт╕кти зв╕дти. Забувши що там через 30 метр╕в по заду де я проходив було дуже склизько.╤ б╕г немов кволе зайченя. Яке вт╕ка╓ в╕д хижого зв╕ря.Серце просто випригувало з мо╖х грудей. Мен╕ здалося що я б╕г ц╕лу в╕чн╕сть . ╤ тут раптово в очах все потемн╕ло.Я зрозум╕в що я сп╕дсковзнувся ,та вдарився головою. Проте б╕ль я не в╕дчував.Спробувавши в╕дкрити оч╕ я побачив жовтий л╕хтар в╕д якого так грац╕йно та ц╕ленаправлено до мене спускалася моль.Росм╕ром з мо╖ руки.скр╕зь була тиша ╕ було чути т╕льки треп╕т в╕д крил мол╕ та хрустк╕т сн╕жинок як╕ падаючи мен╕ на леце розбивалися немов метеорити.Я розум╕ючи що н╕яко╖ мол╕ зимою бути не може ,намагався п╕двестися.проте я не зм╕г нав╕ть порухати руками. А пот╕м я в╕дчув неймов╕рну легк╕сть.н╕би не ╕сну╓ земного притяж╕ння.що я взл╕таю.блище до л╕хтаря.Але мол╕ я вже не бачив, тож я намагався розшукати ╖╖.Але все марно було вона зникла ,а музика яка лунала просто з неба.я п╕дн╕мався вище дом╕в а музика все гучн╕ше звучала. В н╕й панувала гармон╕я та спок╕й . Н╕би то закликала мене до себе,але я розум╕ючи то все,не п╕ддавався нев╕дом╕й сил╕.Тому що,я м╕г ╕ не повернутися в сво╓ т╕ло.Та як то кажуть в╕д╕йти з цього св╕ту.╤ коли я п╕днявся на р╕вень 5 поверху , я н╕бито перевернувся лицем до низу таповис у пов╕тр╕.Розглядаючи сво╓ т╕ло яке просто лежало безпом╕чно на про╖ждж╕й частин╕.Легк╕сть мого т╕ла яке повисло над мо╖м т╕лом яке було з низу просто фантастична. Я м╕г думками перем╕щатися,робити п╕руети ,повороти ,без будь яких перешкод.Скажу в╕дверто ,я насолоджувався ц╕╓ю миттю. Я зробивши дек╕лька к╕лець над м╕стом я зав╕тав до себе до дому. Все як завжди , Мати переглядала св╕й улюблений сер╕ал,попиваючи гаряший шоколадта окутана в теплому верблюжому одиял╕.Я намагався покликати ╖╖ але мо╖ старання були маон╕, вона мене не чула.П╕днявши голову в верх ,я силою думки взлет╕в скр╕зь 2 поверх та опинився над буд╕влею. Згадав що Оксана там з кимось. Я що духу помчався до не╖. Але прол╕таючи поруч свого т╕ла яке просто лежало нерухомо на дороз╕.Я тр╕шки збавив швидк╕сть поглянути чи все добре з╕мною. Я з╕ткнувся з нев╕домим страховиськом.Схоже типу демона чи типу п╕в людини п╕в тварини козла ,чи кози. Воно йшло на копитах немов людина ноги були чорного кольору ,тулуб був схожий також на козла ,руки ули схож╕ на людск╕, проте де що зм╕нено╖ форми. Мускулист╕ та велику.А пальц╕ продовжен╕ та з великими чорними ,брудними ,зламаними н╕гтями, як╕ тримали якийся монумент .А голова схожа як 2 капл╕ води з головою барана. Т╕льки оч╕ були як╕сь пуст╕ та в одночас наповнен╕ вогнем.Я побачивши все те намагався об╕гнати його. Але коли я прол╕тав повз нього мене н╕бито притягувало до голови цього створ╕ння, ╕ ось ще дек╕лька метр╕й ╕ я пережену його. Але все вийшло не так як я спод╕вався.Щойно приблизившись ,мене миттю втягнуло це жахливе створ╕ння в себе. Н╕би пов╕тря вдихнуло. Я глянув в низ ╕ зрозум╕в що копита як╕ я бачив стали мо╖ми , я м╕г керувати ними зб╕льшувати швидк╕сть ,робити велик╕ кроки , повертати голову в б╕к та в низ.Коли я глянув на руки в мене н╕бито зявилася нев╕дома сила.Я спробував стиснути кулаки ╕ в мене це вийшло. Я здивувавшись пом╕ркував ,це немо╓ т╕ло , мен╕ тут не м╕сце.╤ коли полумки намагався вибратися з чужого т╕ла, то перед мо╖м лицем зявилася голова барана яка хот╕ла мене проковтнути,при цьому в╕д не╖ йшов якийся непри╓мний гучний рик.╤ я намагаючись вт╕кти в╕д т╕╓╖ голови заплющив оч╕ ╕ все раптово зникло .Н╕ шуму ну н╕ будь яких в╕дчутт╕в не було. Просто все кудись зникло.Розплющивши оч╕ я в╕дразу в╕дчув холод та св╕тло яке св╕тило мен╕ в лице. Прийшовши до тями я зрозум╕в я лижу по серед дороги, ╕ далекоб╕йник який загальмував перед мо╖м носом мене п╕дняв з агрес╕╓ю та викинув мене на узб╕ччя.Я йому намагався пояснити що я втратив св╕дом╕сть коли вдарився але, в╕н незахот╕в слухати ╕ в в╕дпов╕дь кинув дек╕лька сл╕в.-Ох як вже набридли ц╕ алкогол╕ки!! ╤ захлопнувши двер╕ машини по╖хав дал╕. З╕бравшись з думками я вирушив до дому.-Що то було?Куди я потрапив?Що за дивного зв╕ря я бачив ?Та чому я був у ньому?Прийшовши до дому я не роздягався ще годину ,розм╕рковуючи .що то?╤ пючи чай щоб з╕гр╕тися.Коли я нагр╕вся я роздягнувся та л╕г в╕дпочмвати.З одн╕╓ю думкою.Що то було.Коли я др╕мав немов немовля десь приблизно години друго╖ ноч╕ я прокинувся в╕д т╕╓╖ ж само╖ козлячо╖ голови яка намагалася мене проковтнути.Прокинувшись у мене було в╕дчуття н╕би по заду мене хтось сто╖ть та чека╓ доки я перевернусь з б╕ку на б╕к.Я в╕дчував подих нав╕ть, в╕н був холодний .Я ран╕ше практикував над страхом,тобто бо╖шся повернися лицем покажи що ти не бо╖шся, ╕ б╕льше тебе це не буде турбувати.Коли я повернувся,що краще б я цього не робив, на мене знову з криком та роздявленою пащею напав цей зв╕р ,але цього разу в╕н н╕би сам забоявся та просочився скр╕зь шпаринку м╕ж дверями та п╕длогою.П╕днявший та не розум╕ючи що сталося , вв╕мкнув св╕тло вдихнувши глибоко пов╕тря щоб м╕й мозок наповнити киснем, видихнув та п╕шов на вулицю .Д╕ставши цигарку спалив ╖╖ за дек╕лька затяжок. П╕дв╕вся ╕ п╕шов спати.Ранок був не дуже при╓мним , кофе та цигарка мене не повернули до робочого строю. Я все думав що то все було.╤ коли прийшов покупец в магазин , я на хвилинку забув що вчора було в╕дправився в склад де були буд-матер╕али , щоб видати 2 м╕шки з цементом. ╤ на шляху до складу в нас була маленька к╕мната заставляна р╕зною плиткою,для п╕длоги ,ст╕н ,р╕зн╕ кольори,тощо.В т╕й к╕мнат╕ завжди було темн╕ше н╕ж в ╕нших. ╤ от коли проходячи повз ц╕╓╖ к╕мнати я в╕дчув що на мене знову хтось дивиться. Я р╕зко зайшов у к╕мнату щоб подивитися хто там але, щось схоже на с╕рий дим ╕ по форм╕ вовка закрутилося та зникло.Я на секунду мале не наклав в штани. Перша думка це мен╕ це не зда╓ться, друга суперечна .-Я збожевол╕в?ще потупивши оч╕ в темряву ,почулося мо╓ ╕м'я . Швидко зрозум╕вши в чому р╕ч я п╕шов дал╕ до складу та видав цемент. На зворотньому шляху я пов╕льно проходив скр╕зь т╕╓╖ к╕мнати але, н╕чого не в╕дболося. Завжди ╓ така мить яку чека╓ш з нетерп╕нням.╤ ось ця мить настала,к╕нець робочого часу п╕д╕йшов до ф╕н╕шу.Ми роз╕йшлися по дом╕вках.Прийшовши до дому я в╕драду посв'ятив св'яченою водою к╕мнату.╤ в╕дразу ж л╕г спочивати. Рано в ранц╕ я почував себе дуже добре,спав я теж добре та ╕ вих╕дний сьогодн╕ .Тож я вийшов з друзями на прогулянку ╕ забув т╕ 24 години як╕ були в мо╓му житт╕ просто жахом.Все було чудово ми з друзями розпов╕дали одне одному ц╕кав╕ ╕стор╕╖,як колись нам було добре в шк╕льн╕ часи.Я просто викинув з голови все те погане що було.Минуло дек╕лька тижн╕в ╕ я натрапив в ╕нтернет╕ на одну ц╕каву к╕ностр╕чку.Суть т╕╓╖ стр╕чки заключалася в тому що, молодий хлопець лягав спати та у в╕ сн╕ будував м╕сто просто жестами рук.Пот╕м коли вже було м╕сто збудоване в╕н с╕в б╕ля фонтану та засумував.╤ тут через вулицю проб╕гла д╕вчина, в╕н зрозум╕в що йому не вистача╓ кохання. ╤ по серед вулиц╕ жестом руки виростив червону кв╕тку , намагаючись зустр╕ти ту чудову д╕вчину б╕ля ц╕╓╖ кв╕тки.Дек╕лька раз╕в заходивши в сон цей чолов╕к пильнував за кв╕ткою, ╕ одного разу в╕н зустр╕в д╕вчину ╕ вони разом будували м╕сто.Мене ця стр╕чка за╕нтригувала.Я подумав ,а як що спробую побудувати м╕сто у в╕с╕?Чи зможу я повертатися до нього коли захочу?чи взагал╕ такереально?Зайшовши в ╕нтернет я набрав в гугл╕ (астрал ,вих╕д ╕з т╕ла, фази сну)Тей пот╕к ╕нформау╕╖ який м╕й мозок уловив,я вир╕шив випробувати.Першим що я спробував це медетац╕я.Чому медетац╕я?Скажете ви.Поясню в кожн╕й программ╕ яку пропонували знавц╕ ц╕╓╖ сфери ,рекомендували вс╕ поголовно початку медетац╕ю.Я зрозум╕в т╕льки тод╕ коли навчився виходити ╕з свого т╕ла у в╕ сн╕.медетац╕я навча╓ правильн╕й п╕дготовки т╕ла до переходу фази сну.Перше це правельно дихати а от друга фаза скр╕зь була р╕зною.Я обрав одну ╕з най поширен╕ших Це фантомне покачування.Тобто т╕ло повинно лежати р╕вно ,руки поруч долонями до низу. ╤ от п╕сля проходження першо╖ фази,п╕сля дихання .н╕би то уявля╓ш що рука розкачу╓ться в верх,в низ. Признаю я в мене не з першого разу вдалося досягнути мети.Але скажу на перед воно того кошту╓.Я м╕г керувати сво╖м сном.М╕г мр╕яти про все що захочу .╤ перше що я спробував так це,сонячний пляж .Тепле пов╕тря обдува╓ т╕ло н╕бито тр╕шки лоскоче.Шум моря грайливо перелива╓ться нотками спок╕ю,в╕д чого зявля╓ть я посм╕шка на лиц╕ .Та гормони щастя просто тануть,немов хмари на горизонт╕ торкаються спок╕йного моря. Пальми над головою грайливо танцюють блюз. 2 прекрасн╕ д╕вчини подають виноградинки та дарують щир╕ посм╕шки.По правд╕ кажучи я не хот╕в нав╕ть повертатися назад в тей брудний та остогидлий св╕т в якому я проживаю в реальному час╕.проте мене розбудив годинник який спов╕щав мен╕.Сьогодн╕ понед╕лок ╕ потр╕бно йти на працю.Прокинувшись з посм╕шкою я п╕дв╕вся та напевно хвилин 10 згадував як там було чудово .Прийшовши на працю ,як завжди ф╕л╕жана,цигарка╕ буденна атмосфера. Десь б╕ля об╕дньо╖ перерви я н╕би то завис як комп'ютер дивлячись у в╕кно та згадуючи як мен╕ було чудово посм╕хнувся.Тяжко було не пом╕тити мою посм╕шку Сашко запитав мене.-Ти чому Дмитре?Чому см╕╓шся як к╕нь?я в в╕дпов╕дьдав йому запитання.-Сашко скажи а ти чесно в╕риш в вищ╕ силитобто вих╕д в астрал,ну в нервану?╖╖ так ще називають.Сашко посм╕хнувся та сказав.-Бачу ти досяг т╕╓╖ границ╕.Я запитав яко╖ границ╕?-Границ╕ коли ти залиша╓шся н╕би то самотн╕й а н╕би то ╕ люди поруч ╓.Коли думки завалюють тебе ╕ ти стомлю╓шся та шука╓ш вих╕д.Я в╕дпов╕в -Ну щось типу того.╤ тут м╕й колега розпов╕в мен╕ багато чого ц╕кавого при чому предоставляя факти в ╕нтернет╕. Перше що мене завело в ступор так це монах який попросив сво╖х друз╕в зарити його головою в низ та через 15 рок╕в в╕дкопати.Вони не витримали цього та в╕дкопали його через 10 рок╕в. Та були шокован╕. По вс╕м законам природи т╕ло монаха повинно було просто розкластися та залишилися б одн╕ к╕стки.Але коли його викопали в╕д нього йшов аромат банан╕в,ананас╕в св╕ж╕стю кв╕ток , ╕ т╕ло було ц╕лком здорове.Я здивувався а пот╕м сказав що це неможливо.Колега засм╕явся та тр╕шки покашляв, пот╕м пояснив .Розум╕╓ш цей монах посвятив сво╓ життя медетац╕╖.╤ в╕н досяг най вищого р╕вня. Я спитав .-тобто?най вищого р╕вня.В╕н пояснив людям що земля ╕ все що на н╕й ╕сну╓ це ╓ ╓дина енерг╕я.А до нас вона доходить типу трансляц╕╖,як по рад╕о.Просто потр╕бно правельно користуватися сво╖ми чакрами.Я запитав чакрами?Так так саме чакрами.!я ще запитав що це?Сашко в╕дпов╕в.В тебе ╓ ╕нтернет в дома тож глянь що це , не завжди ж в ╕нтернет╕ дивитися порно ф╕льми та грати в в╕део ╕гри.На що я в╕дпов╕в що .Да год╕ тоб╕ порно та в╕део ╕гри.Ми розсм╕ялися та наш см╕х перебив покупець який прийшов за фарбою для п╕длоги.Сашко п╕шов до покупця , а я замислившись дивився у в╕кно, з думкою чакри ,р╕вн╕, духовний стан подумав я , неодм╕нно потр╕бно спробувати щось хоч на це схоже.Коли Сашко повернувся и запропонував .-може п╕дем по цигарц╕ викурим ? я в╕дпов╕в так !тим бачи я встиг заварити каву. Через дек╕лька годин розмови в як╕й були пустощ╕ та см╕х , робочий час п╕дходив до к╕нця.Я з нетерп╕нням чекав його.хт╕в скор╕ше прийти до дому та спробувати побудувати св╕й св╕т у в╕сн╕.В мене це вийшло так. Але аж на трет╕й день. Коли я гадав що все марно.прийшовши з прац╕ я нав╕ть не вечераючи в╕дразу л╕г спочивати.Спробував фантомне покачування в╕дразу ж .Забувши про дихання.Години 3 я лижав на спин╕ та встромивши погляд в гору намагався заснути.╤ н╕чого не в╕дбувалося.Пот╕м я згадав що вк╕йся методиц╕ чолов╕к розказував що для кожного ╓ ╕ндив╕дуальна схема виходу ╕з п╕д св╕домост╕ .Першу я згадав це коли засина╓ш лежачи на боку. ╤ коли почина╓ться сон ти н╕бито випада╓ш ╕з т╕ло ╕ можеш л╕тати по сво╓му м╕сту.Я спробував але то все було марно.Ну не зовс╕м марно, в кожного було таке коли засина╓ш ╕ н╕бито провалю╓шся чи ступа╓ш в яму.Я впевнений було!╕ в╕дразу т╕ло здрига╓ться . Так от це ╕ ╓ перех╕д з св╕домого до п╕дсв╕домого. Тобто потр╕бно готуватися до такого та просто випадади з т╕ло .Проте не забувати де ╓ реальн╕сть де не реальн╕стт.Тому що можна так заснути на р╕к а то ╕ 5 .Так це ╓ л╕торг╕чний сон.Люди можуть багато рок╕в спати а хм зда╓ться що вони проживають повсякденним життям.╤ от п╕сля того як я спробував цю методику я зрозум╕в що я не готовий ще до цього, ╕ншими словами мене н╕би то хтось не пускав.Завжди хтось н╕би п╕дхвачував. ╤ от через лек╕лька тиждн╕в, краще сказати тренерувань спробував ще раз,але результат був марний. Я розпов╕в колез╕ , ╕ в╕н знову засм╕явся.Я трошки в╕дчував себе дитиною яка перший раз прийшла до школи.Сашко пояснив мен╕.-Дмитре кожна людина це як витв╕р природи, кожному дано св╕й талант,зовн╕шн╕й вигляд,своя думка,характер. Ти розум╕╓ш? Я в╕дпов╕в так зда╓ться я тебе зрозум╕в.╤ от прийшовши додому я знову не вечераючи л╕г в╕дпочивати. Та розм╕рковуючи.Що саме мен╕ робити?як я зрозум╕ю на правильному я шляху чи н╕?Чи не марн╕ будуть мо╖ спроби?╕ я залавався хвилями питань ╕ не зам╕тив того що я вже сплю та у в╕ сн╕ задаю соб╕ питання як╕ були немов вихорь ехо.Вони кружляли написами навколо мене ╕ я читав ╖х а коли читав то вони лунали в мо╖й голов╕.Я вир╕шив схаменутися , перестати ╖х читати ,та заплющити оч╕. Щойно заплющив оч╕ стало темно ,тихо та холодно.Пов╕льно в╕дкриваючи оч╕ я н╕чого не бачив темрява скр╕зь була.Я запитав себе що це?╤ такого повороту обставин я не оч╕кував.Нев╕домий голос який сунав просто в мо╖й голов╕-Що це? Це ╤ не розб╕рливо я почув в╕дпов╕дь,я був впевнений що то була в╕дпов╕дь.Не знаю чому але то була в╕дпов╕дь.на поставлене мною ще одне запитання -Хто це? Я н╕чого не почув.Лише в╕дчув чиюсь присутн╕сть яку кружляля навколо.Я згадав те що коли бо╖шся то поглянь у оч╕тому страху ╕ почав верт╕ти головою .Але я не встигав розглед╕ти того хто розмовляв з╕мною.В╕н пост╕йно був у мене за спиною.Я крутив головою що було сил але все марно.Крутив крутив аж до поки не прокинувся.Прокинувшисья подумав можливо це м╕й д╕дусь який помер дек╕лько рок╕в тому.Можливо в╕н хот╕в мене застерегти,пов╕домити про щось важливе.Але переключивши свою увагу на годинник я зрозум╕в що я проспав на працю.Тож я швиденько одягнувся та вирушив на працю.Прийшовши на працю Сашко зам╕сть того щоб прив╕татися сказав .-Крепко спим сударе.На що я в╕дпов╕в посм╕шкою так кивнув голово пробурмот╕вши так.Колега розум╕ючи те що я зап╕знюся на працю заварив заранше кави на нас двох.╤ от стоячи з теплою кавою на вулиц╕ не виспаний я дивився на людей як╕ б╕гали немов у мурашнику.Одн╕ йшли в один б╕к ╕нш╕ ╖хали на авт╕вках в ╕нший б╕к , деяк╕ просто розмовляли по телефону.Я соб╕ прикинув таке .-А от ц╕каво вони знають що ╓ сила земл╕ яку вони не бачать ╓ щось важлив╕ше н╕ж справи на робот╕ чи розмова по телефону чи те що хтось витира╓ скло на автомоб╕л╕.╤ тут р╕зко Сашко задав мен╕ питання.-Ну що дивився що таке чакри?Я пов╕льно повернув голову на сашка , дивлячись йому в оч╕ сказав -я забув.На що в╕н мен╕ в╕дпов╕в -Я так ╕ думав.добре ход╕м Дмитре швидко зробимо одну справу ╕ будемо в╕лтн╕ до к╕нця робочого часу.-Добре ход╕м. в╕дпов╕в я не затримуючись б╕ля холодно╖ кави , за дек╕лька раз╕в перехиливши ф╕л╕жанку я досягнув дна та п╕шли сортувати кафель.Коли ми йшли в ту к╕мнату де я бачив те що по сут╕ нереально побачити. Я н╕би заглянув ╕з за плеча колеги в дверний прох╕д намагаючись зустр╕ти там щось нереальне знову.Я зустр╕в купу плитки р╕зного кольору. Та глибоко вдихнувши сказав -Ну нам на двох на години ири вистачить.Так сказав Сашко давай швиденько ╕ будемо в╕льн╕.Я не встиг нав╕ть оком моргнути як все було чуово розфасовано по колекц╕ям та по кольорам.Колега ще по зак╕нченню добавмв .-Бачиш як╕ ми молодц╕ швидко справилися , тож на ╕нвентер╕зац╕╖╖ нам буде легше перерахувати ╖╖.Я погодився з ним .Знаючи що об╓ роботи на ╕нвентер╕зац╕ю д╕йсно великий. Вмагазин╕ було товару на п╕втора м╕льйона гривень.Тож потр╕бно було кожен болтик та кожен самор╕з перерахувать.П╕сля того як ми все зробили п╕шли до комп'ютера .Сашко с╕в за комп'ютер а я поруч ь╕ля тепло╖ батаре╖ на ст╕льчику.Не багато часу пройшло як я просто заснув. ╤ у в╕ сн╕ як вс╕м в╕домо час йде швидше.Тож я не в╕дчув як пройшов день.